‫פגשתי אותו בפארק.‬
‫אני עוברת עם איתן בפארק בדרך לגן.‬
‫זה נותן לנו קצת זמן להיות ביחד ואני אוהבת את האוויר הצח.‬
‫הכלב שלו אמר שלום ראשון,‬
‫ואז הוא אמר שלום.‬
‫וחיבבתי אותו די במהרה.‬
‫הוא היה נאה, חכם.‬
‫אפשר לדעת לפי העיניים.‬
‫התנצלתי שחטפתי את הכלב שלו והוא חייך חיוך מדהים.‬
‫מאז, נתקלנו בו הרבה,‬
‫פחות או יותר בכל יום, פחות או יותר בכוונה.‬
‫פעם אחת הוא הביא לי פרח שהוא קטף בדרך.‬
‫הפרח היה יפה, הוא היה יפה,‬
‫החיזור היה אינטנסיבי משני הצדדים.‬
‫חכי. כל הבוקר זה נמשך.‬
‫דיברתי איתו רק כי הוא צלצל והרמתי.‬
‫איך יכולתי לדעת לא לענות?‬
‫- דיינה? - זה טיפשי, פרנק.‬
‫- אתה טיפש. - דיינה!‬
‫שנייה. החזרה הטכנית של אלפי מתוכננת ל-12:30.‬
‫הבוסית שלי.‬
‫- זאת הייתה הבוסית שלי. - דיינה, תנתקי.‬
‫דברי איתו, הוא חושב שאני עם האנק.‬
‫- זה לא האנק? - זה פרנק.‬
‫האנק הוא החבר השני שלי.‬
‫- אלוהים. האנק. - פרנק.‬
‫פרנק, דיינה בעבודה, תעוף.‬
‫מרוצה?‬
‫לא, זה לא היה גבר, זאת הייתה הבוסית שלי, סוזי.‬
‫היא אישה.‬
‫סיימתי לדבר איתך, פרנק. להתראות.‬
‫תמשיכי.‬
‫יום אחד, לאיתן היה יום חופש.‬
‫זלדה נשארה עם הילדים, ואני יצאתי לפארק לבד,‬
‫בתקווה שאתקל בו, ונתקלתי.‬
‫הפעם ישבנו ודיברנו במשך שעה.‬
‫הוא סיפר לי על העבודה שלו, על התחביבים שלו, על אהבתו לסרטים צרפתיים.‬
‫הייתי בטוחה לגבי זה.‬
‫הפעם הוא מזמין אותי לצאת,‬
‫ועשיתי כל מה שיכולתי כדי לעודד את זה.‬
‫אבל הוא לא שלף את השאלה.‬
‫חשבתי להציע לו לצאת,‬
‫אבל לא עשיתי את זה מאז האסון ההוא‬
‫ביום סיידי הוקינס.‬
‫מה זה לעזאזל יום סיידי הוקינס?‬
‫כשהבנות מזמינות את הבנים לצאת.‬
‫והתכוונתי להזמין את ג'ייקוב פיינמן לנשף הגדול.‬
‫אלוהים, כמה הייתי מאוהבת בו.‬
‫ביום ההוא, עמדתי מחוץ לבית הכנסת עם שני בקבוקי אר-סי קולה,‬
‫והוא מתקרב לעברי עם ה...‬
‫רגע, אל תתחילי לספר סיפור אחר,‬
‫אין זמן.‬
‫טוב.‬
‫הבוקר חזרתי לפארק,‬
‫בלי איתן.‬
‫והנה הוא,‬
‫בלי הכלב שלו.‬
‫הפעם הוא מספר לי כמה הוא אוהב קפה,‬
‫הוא אמר שיש בית קפה ליד עם האספרסו הכי טוב בעיר,‬
‫ושאל אם בא לי.‬
‫אמרתי, "עכשיו?"‬
‫והוא אמר, "עכשיו".‬
‫אז הוא הוביל את הדרך.‬
‫אבל המקום היה סגור.‬
‫הם שיפצו או משהו כזה.‬
‫ממש המזל שלי.‬
‫הוא אמר שיש לו מכונת אספרסו נהדרת בדירה שלו,‬
‫שהוא ייבא מנאפולי, ושהדירה נמצאת ממש מעבר לפינה.‬
‫בחיי. אף פעם לא עשיתי את זה,‬
‫אבל חשבתי, "חיים רק פעם אחת, מידג'".‬
‫ולבשתי תחתונים יפים, אז למה לא.‬
‫הוא הוביל.‬
‫הדברים קרו מהר אחרי זה.‬
‫עבר זמן רב, מאז בנג'מין.‬
‫הרגשתי סוג של היטהרות נפש,‬
‫הריגוש של הספונטניות.‬
‫הבנתי שלא הייתי מספיק ספונטנית בחיים שלי.‬
‫יותר מדי עצירה, לא מספיק התקדמות.‬
‫והבנתי שאהבתי את התחושה הזאת,‬
‫ורציתי להמשיך להרגיש את ההרגשה הזאת. אבל אז...‬
‫כאוס מוחלט.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫- מה לעזאזל את עושה כאן? - אני?‬
‫מי זאת? זונה מהקצרניות במשרד?‬
‫היא לא מהקצרניות במשרד.‬
‫הבחור נשוי.‬
‫הוא צועק, היא צועקת,‬
‫הכלב נובח ואני תקועה.‬
‫אני עירומה ויש רק דרך אחת לצאת מהחדר,‬
‫והבגדים לא לידי.‬
‫לקחתי מה שיכולתי וברחתי.‬
‫יכולתי לשמוע אותם צועקים מהמונית, זה היה מטורף.‬
‫תעשי רשימה של כל בחור ששכבת איתו,‬
‫או שנהיה כאן כל היום.‬
‫טוב... נו?‬
‫מה את חושבת?‬
‫אני רוצה את השמלה שלי בחזרה.‬
‫גברת מייזל המופלאה‬
‫תלך כאילו זה עניין שבשגרה,‬
‫כאילו אתה הולך לרכבת התחתית.‬
‫התכוונתי לקפץ כמו תלמידת בית ספר.‬
‫- ארץ'... - מטפל בזה, אל תדאג.‬
‫רחוב וחצי למטה, הצד הצפוני.‬
‫- אני יודע. - תבקש את צ'אנג,‬
‫הוא הכספר הכי טוב והוא מדבר אנגלית.‬
‫- מטפל לי בכל ההפקדות. - אמרת את זה.‬
‫אני לא אוהב מזומן במועדון‬
‫ואין לי מקומות טובים להחביא אותו,‬
‫שולחן זה ברור, כולם מחפשים בארגזי האלכוהול,‬
‫החולדות יכולות להגיע לתקרה.‬
‫אני חייב לקדוח ברצפה ולהחביא אותו עם שטיח.‬
‫וכן, הפכתי לאימא שלי.‬
‫תחזור פנימה. אני מטפל בזה.‬
‫בסדר, תודה.‬
‫- נתראה הערב. - נתראה הערב.‬
‫היי.‬
‫זה נפלא, אקח 60 גרם מזה.‬
‫בחירה נהדרת. התערובת הכי ארומטית שלנו.‬
‫אסתכל מסביב עוד קצת,‬
‫אולי אקח סיגרים לבחורים במשרד.‬
‫אארוז לך את זה.‬
‫יש לנו מבחר משובח...‬
‫בוקר טוב, אדוני. עובר עליך יום טוב?‬
‫טוב מאוד, תודה.‬
‫ויש עוד ימים שתרצה ליהנות מהם?‬
‫סליחה?‬
‫אני מתעקשת להאכיל את המשפחה שלי.‬
‫אז כשהפרנסה שלי מאוימת, אני מאיימת בחזרה.‬
‫זה מובן.‬
‫יש פסוק בתורה.‬
‫"אם תתעסק איתי, אתה מת."‬
‫תחשוב על זה.‬
‫אחשוב, אבל בינתיים אעבור לחלק אחר של החנות.‬
‫נעים לדבר איתך.‬
‫לזה יש צורה נחמדה.‬
‫- שלום לך, אדוני. - שלום.‬
‫אפשר רגע מזמנך?‬
‫הייתי רוצה לדבר על...‬
‫שידוכים.‬
‫כמובן, יש לזה חתיכת היסטוריה.‬
‫זה קרה לראשונה במאה ה-14 בסין.‬
‫הם טבלו מקלות אורן בגופרית...‬
‫התכוונתי לסוג שאשתך הכחושה מתעסקת בו.‬
‫- האישה... - אתה אייב וייסמן, לא?‬
‫בעלה של רוז,‬
‫אבא של מרים,‬
‫סבא של איתן, אסתר וחיים?‬
‫את יודעת, אין לי קשר למה שאשתי עושה.‬
‫אבל יש לך השפעה.‬
‫אתה הגבר, לא?‬
‫אני מניח.‬
‫אלא אם כן ניקח ממך את הגבריות שלך.‬
‫מי אתן?‬
‫זה לא משנה,‬
‫רק תגיד לאשתך להפסיק.‬
‫- להפסיק. - להפסיק עכשיו.‬
‫להפסיק? בטח.‬
‫אתן יכולות רק לענות לי על שאלה קטנה?‬
‫- כן. - יש עוד כמוכן בחוץ?‬
‫רק אנחנו.‬
‫- אדוני? הטבק שלך. - שמור אותו.‬
‫- כבר הזמנת? - כן.‬
‫למה?‬
‫איחרת ואני צריכה להיות במשרד של סוזי ב-11:00.‬
‫זה קר. ואת תמיד מאחרת.‬
‫חוץ מהיום.‬
‫אני לא רוצה את זה, אני רוצה רק ביצים.‬
‫אז תזמין ביצים.‬
‫ולזרוק את זה, כאילו אני הנרי השמיני?‬
‫כן, רק אל תערוף את הראש שלי.‬
‫אתה רוצה לצאת ולהיכנס שוב?‬
‫לא. פשוט...‬
‫- הכול מטורף. - אני יודעת.‬
‫לא הייתי צריך לסמוך על ארצ'י עם תיק המזומנים.‬
‫זאת לא אשמתו.‬
‫הוא החזיק אותו כמו הזמנה ממסעדה.‬
‫שאשאל את אימוג'ן אם זאת הייתה עבודה מפנים?‬
‫- נצטרך להדק את החגורות. - נסתדר.‬
‫אפשר לקבל שלוש ביצים מקושקשות וקפה טרי?‬
‫אין בעיה.‬
‫הנה, מאימא ומאבא.‬
‫תחפושות לילדים לליל כל הקדושים.‬
‫הבנות במפעל הגו אותן.‬
‫עכשיו מה?‬
‫בוני וקלייד,‬
‫רומיאו ויוליה...‬
‫- אלה זוגות. - אז?‬
‫זוגות ש...‬
‫אתה יודע.‬
‫אל תרמזי את זה, אלה הילדים שלנו.‬
‫טרזן וג'יין? אתה רוצה לשים לבן שלך בד חלציים?‬
‫- מה יש לך היום? - מה יש לך?‬
‫זה רק הכסף?‬
‫בטח. "רק הכסף".‬
‫- רק את תאמרי "רק הכסף". - ג'ואל.‬
‫יהיה לנו תינוק.‬
‫- למי? - לי ולמיי.‬
‫יהיה לנו תינוק.‬
‫וואו.‬
‫תוסיפי עוד כמה "וואו" בשבילי.‬
‫אני מניחה שזה הגיע בהפתעה?‬
‫אפשר לומר.‬
‫עוד משהו?‬
‫- מה התוכנית? - זה טרי.‬
‫- לא תוכנית. - רק עכשיו גילינו.‬
‫- שוב, לא תוכנית. - מה את רוצה לדעת?‬
‫צבע חדר הילדים? לאיזה קולג' הוא ילך?‬
‫זכותי לדעת משהו.‬
‫זה ישפיע מאוד עליי ועל הילדים.‬
‫- אני יודע. - על מה דיברתם?‬
‫היא אפילו לא כאן. היא בריאיון להתמחות.‬
‫מחוץ לעיר?‬
‫כן.‬
‫ואם היא תתקבל למקום אחר? תעברו?‬
‫אני לא יכול בגלל המועדון.‬
‫היא יודעת את זה?‬
‫לא הייתי צריך לספר לך.‬
‫שלילדים שלי תהיה אימא חורגת?‬
‫- לא הייתי צריכה לדעת? - הן קרות.‬
‫אגלה כשאתקל בכם דוחפים טיולון?‬
‫יודעת מה? תשכחי מזה. תשכחי שאי פעם דיברנו.‬
‫ג'ואל, חכה.‬
‫אל תכעס עליי כי אני שואלת שאלות.‬
‫אלו לא שאלות אלא חקירה צולבת.‬
‫אני לא יודעת כלום על מיי חוץ מזה שהיא תהיה רופאה.‬
‫- בדיוק. - באיזה תחום?‬
‫רגליים? מוח? רופאת עיניים? רופאת ילדים?‬
‫רק רופאה-רופאה.‬
‫אתה לא יודע עליה כלום. יש לה שם משפחה?‬
‫- דוקטור מה? - לין.‬
‫נון אחת או שתיים?‬
‫אחת.‬
‫היית צריך לחשוב על זה?‬
‫היא תשנה את השם למייזל.‬
‫אתם מתחתנים?‬
‫- את יכולה לשמוח בשבילי? - קודם כול, אתה צריך לשמוח.‬
‫אני שמח, בסדר? אני שמח, ככה זה להיות שמח.‬
‫- מתי תספר למויש ושירלי? - איך את יודעת שלא סיפרתי?‬
‫הייתי בטלפון עם שירלי חצי שעה אמש,‬
‫והשיחה הייתה על שמרים ועל רוברט גולה הסקסי.‬
‫הם לא יודעים. אל תגידי.‬
‫הבטן תבלוט בפעם הבאה שהם יתראו.‬
‫הם לא פגשו אותה עדיין.‬
‫אתה יודע בכלל איך להתמודד עם כל זה?‬
‫אלוהים, ג'ואל,‬
‫לאן הכנסת את עצמך?‬
‫אני רוצה לעבור מהרחוב הזה.‬
‫אתה באמת מתחתן?‬
‫נדון בפרטים כשהיא תחזור.‬
‫אעדכן אותך.‬
‫הורים לעתיד מתחתנים.‬
‫בסדר.‬
‫אל תצייני את זה לאף אחד עד שאומר.‬
‫כן, המפקד.‬
‫זאת לא הייתה פקודה.‬
‫נתראה.‬
‫ואדבר עם אבא על התלבושות.‬
‫אייב?‬
‫- תתרחקי מהדלת. - למה?‬
‫הדלת האחורית נעולה?‬
‫כן, מה קרה? אתה מזיע.‬
‫- שקט. תלחשי. תעשי פנטומימה אם את יכולה. - אייב...‬
‫- הקטנה, רוז. - איזו קטנה?‬
‫היהודייה הקטנה, מולוך עם פנינים.‬
‫הגדולה היא אירית, עם ידיים שמרסקות.‬
‫- הן היו בחנות. - איזו חנות?‬
‫חנות הטבק שלי.‬
‫את שדכנית?‬
‫אייב, בכל החודשים האלה ידעת את זה.‬
‫הן גם שדכניות והן רוצות שתפסיקי,‬
‫זה מה שהן אמרו באופן שלא משתמע לשתי פנים,‬
‫ועם מבטא מאיים, "תעצרי".‬
‫- המעיל שלך קרוע, הן פגעו בך? - לא.‬
‫אבל פחדתי שהן‬
‫יעקבו אחריי מהחנות,‬
‫אז עשיתי הכול כדי להתחמק מהן,‬
‫הלכתי באופן מפותל דרך רחובות,‬
‫רצתי אל תוך חנויות אקראיות, צללתי בין מכוניות.‬
‫- אלוהים. - אז אני...‬
‫אייב?‬
‫אני...‬
‫אתה מה?‬
‫חמקתי לתוך כנסייה קתולית,‬
‫בעודי חושב שהיא מקלט, לפחות מההיא האירית.‬
‫חשבתי שהיא תהיה ריקה.‬
‫אבל הם היו באמצע מיסה.‬
‫הצליל היחיד בחדר היה של עוגב סוער.‬
‫היה טור ארוך של אנשים שעמדו במעבר,‬
‫אז הצטרפתי.‬
‫לא היה לי מושג למה הוא נועד,‬
‫התקדמתי איתו.‬
‫"להתערות" הייתה האסטרטגיה.‬
‫כשהגעתי קדימה,‬
‫כולם כרעו ברך,‬
‫אז גם אני כרעתי ברך.‬
‫ואז ראיתי אותו.‬
‫הוא אחז בספל הכסוף הזה,‬
‫וכדי לא להיראות מחשיד...‬
‫- אתה לא. - אכלתי את לחם הקודש.‬
‫- אוי, אלוהים. - אני חושב שהכומר חשד‬
‫בייחוד כשהוא אמר, "גופו של ישו"‬
‫והשבתי, "מזל טוב".‬
‫- יש לי סחרחורת. - הנה אני שם,‬
‫עם פה מלא בישו, חושב מה לעזאזל לעשות.‬
‫עזבתי מייד וירקתי את זה.‬
‫ועכשיו...‬
‫מה אני עושה עם זה?‬
‫תעטוף את זה, תניח בצד. יש לנו דאגות גדולות יותר.‬
‫הם הזכירו את מרים ואת הנכדים בשמם.‬
‫לך להתנקות, נמצא פתרון.‬
‫אני מודה לך שאתה בא להופעה‬
‫ולא שולח נציג.‬
‫לא תצטער. אלפי הכי טוב.‬
‫לא להיכנס.‬
‫אמרתי, לא להיכנס.‬
‫מידג' מייזל כאן.‬
‫עכשיו? היא הקדימה.‬
‫נתראה ביום שישי בערב, מר גלדר.‬
‫תודה לך.‬
‫- תגידי לה לחכות. - אני פה.‬
‫- אני צריכה שהיא תחכה. - צאי החוצה?‬
‫- באמת? - היא כבר נכנסה, תני לה להישאר.‬
‫למה היא בוכה?‬
‫למה את כאן?‬
‫- הייתה לנו פגישה. - באחת.‬
‫לא ב-11:00, ועכשיו צוהריים, אז איחרתי בשעה.‬
‫אמרתי 11:00 כדי שהיא תהיה כאן בצוהריים.‬
‫אמרת, "מרים המזדיינת תמיד מאחרת בשעה.‬
‫"כי אכפת לה רק מעצמה."‬
‫תודה, ולא אמרתי את זה.‬
‫טוב את כאן, שבי,‬
‫כי יש לי חדשות משמחות לחלוק איתך.‬
‫חדשות משמחות, אני כולי אוזן.‬
‫הייתי צריכה למשוך הרבה בחוטים, אבל רצית מופע מרכזי,‬
‫השגתי לך מופע מרכזי.‬
‫- את צוחקת? - תיאטרון עם 1,000 מושבים, תשלום טוב.‬
‫מדהים. איפה המופע?‬
‫בקרואטיה.‬
‫איפה זה? בפנסילבניה?‬
‫הרפובליקה של קרואטיה, שם ההופעה.‬
‫שם המקום בשפה שלהם,‬
‫שבתרגום חופשי זה, "תצחיק בלהראות את השיניים".‬
‫- קרואטיה? - כן, ספציפית זאגרב.‬
‫- אני חושבת שזאת עיר הבירה. - זה נכון.‬
‫תודה.‬
‫יש הופעות במשך חמישה ערבים,‬
‫אבל יש חשמל רק ערב אחד בשבוע.‬
‫אז את תטוסי לערב הזה,‬
‫תופיעי ותטוסי בחזרה.‬
‫תחכי שישה ימים, תטוסי בחזרה לזאגרב,‬
‫תופיעי ותטוסי בחזרה.‬
‫במשך חמישה שבועות?‬
‫את צריכה חיסונים.‬
‫אבעבועות שחורות, טטנוס, דיפתריה.‬
‫נראה שהם כואבים מאוד,‬
‫אז קחי אותם שבוע לפני.‬
‫סוזי, אני לא יכולה לנסוע הלוך ושוב למדינה מרוחקת‬
‫להופעה אחת בשבוע, אני אתפגר.‬
‫- לא אם יהיו לך חיסונים. - אני מוותרת.‬
‫אמרת, "תעשי אותי כוכבת ראשית".‬
‫בחצי הכדור המערבי.‬
‫- זה לא? - אלה מיליון לא.‬
‫תעשי הופעת חימום לסופי לנון, אבל לא את זה?‬
‫זאת הייתה טעות שלא אעשה שוב.‬
‫זה המקסימום שאני יכולה לעשות,‬
‫את מבינה?‬
‫בשבוע שעבר היה לי בחור שרצה לצפות בהופעה שלך,‬
‫אין לי לאן לשלוח אותו.‬
‫- מי? - שמעת על גורדון פורד?‬
‫גורדון פורד היה בא לצפות בי?‬
‫כן! לא, הוא גדול מדי, אבל מי שמזמין לתוכנית שלו.‬
‫מי שמזמין לתוכנית שלו? זה עדיין דבר גדול.‬
‫המתמחה שלו.‬
‫המתמחה של המזמין שלו, אבל הוא התלהב.‬
‫הוא מדווח למי שמזמין שמדווח לפורד.‬
‫אם הם רוצים לצפות בי,‬
‫- הם יכולים... - לפני שתסיימי את המשפט,‬
‫הם לא יכולים לבוא למועדון חשפנות לא חוקי לצפות בך.‬
‫הם פועלים על פי החוק, אסור להם להיראות שם.‬
‫ואין לך מופע מרכזי מקומי,‬
‫לא בעתיד הקרוב.‬
‫אני עובדת על זה, אבל בואי נהיה מציאותיות.‬
‫אני יוצאת לצוהריים.‬
‫יופי, לכי, קחי מטפחת.‬
‫מה יש לה?‬
‫סיפור ארוך. אל תתחברי איתה, כי היא צריכה לעזוב.‬
‫מסכנה.‬
‫היא לא מקצועית.‬
‫יש לה בני זוג שהיא תמיד רבה איתם‬
‫והמשפחה הקטנטנה שלה תמיד מתרוצצת.‬
‫יותר מדי דרמה, צרות, הרבה נזלת.‬
‫אני צריכה את פרטי ההופעה של אלפי. אני מביאה ארבעה אנשים.‬
‫קחי עלון מתחת לערימה הזאת.‬
‫- איזו? - זאת שבצד ימין.‬
‫לא זאת, זאת שליד, השנייה שלידה.‬
‫נדבקת לכיסא שלך? תראי לי.‬
‫- זה כאן. - למה את לא עומדת?‬
‫סוזי?‬
‫אני לא לובשת מכנסיים.‬
‫- באמת? - לא,‬
‫חשבתי קצת להתבדח. כן, באמת.‬
‫אז מה? ראיתי אותך בבוקסר.‬
‫אני לא לובשת בוקסר.‬
‫את פשוט עירומה שם למטה?‬
‫- כן. - את לא דבוקה לכיסא?‬
‫זה לא היה מבחירה.‬
‫הטלפון צלצל, דיינה עוד לא הגיעה, ועוד לא התלבשתי.‬
‫שאלי את השאלות שיש לך.‬
‫את מתלבשת לגמרי בחלק העליון ואז בתחתון?‬
‫- כן. - ולא, נגיד,‬
‫מתחילה בלבנים בשני החלקים ואז עוברת לביגוד החיצוני?‬
‫- לא. - סוזי מאירסון ושות',‬
‫אפשר לשאול מי זה?‬
‫מי זה, ניקי?‬
‫זאת סנדי בישופ ממקורמיק הטלסטאד.‬
‫היי, מידג'.‬
‫אני צריכה לענות.‬
‫תגישי את יתר השאלות שלך בכתב, בסדר?‬
‫אדבר איתך אחר כך.‬
‫תסגרי את הדלת כשאת יוצאת.‬
‫היי, מרים.‬
‫- הרבה זמן לא התראינו. - מר בישופ.‬
‫היי, פרנק. אתם עוזרים?‬
‫מתי שאנחנו יכולים.‬
‫סידרנו לה את המקום הזה.‬
‫אני יודעת, והיא מרוצה מאוד כאן.‬
‫תעשי את המופע בקרואטיה?‬
‫ב"תצחיק בלהראות את השיניים"?‬
‫- לא. - באמת?‬
‫- זה אולם של 1,000 מושבים. - עם חשמל.‬
‫אני לא יכולה מסיבות רבות.‬
‫לא אוכל לעזוב את ילדיי.‬
‫אז זאת סיבה משפחתית?‬
‫בעיקר.‬
‫טוב. "לא לוקחת בגלל משפחה".‬
‫אתה עוקב אחרי זה?‬
‫את חלק מהמשפחה שלנו עכשיו, נכון?‬
‫כן, בטח.‬
‫המשפחה הקרובה גדלה כל רגע, אז למה לא?‬
‫מרים, אלא אם כן אני טועה,‬
‫את בהיריון?‬
‫את זוהרת, אבל לא רואים.‬
‫לא, בעלי והחברה המסתורית שלו מצפים לתינוק,‬
‫וזה הולך להיות מורכב.‬
‫מסתורית?‬
‫הוא בקושי מכיר אותה.‬
‫- מדאיג. - בצ'רי ליין. חלק מהווילג'.‬
‫מידג',‬
‫- את מודאגת מהבחורה הזאת? - לא.‬
‫זאת אומרת, אולי קצת.‬
‫היא תהיה האימא החורגת של ילדייך.‬
‫ותמלא תפקיד חשוב בגידולם.‬
‫ג'ואל לא רצה לשמוע את זה.‬
‫עוד משהו?‬
‫אני מניחה שלא.‬
‫את רוצה שנבדוק עליה?‬
‫לא,‬
‫- אתם יכולים? - יכולים.‬
‫- בדיסקרטיות. - או לא.‬
‫לא, הייתי רוצה שזה יהיה דיסקרטי,‬
‫אם הייתי רוצה.‬
‫את מדברת עם החבר'ה הנכונים.‬
‫אנחנו מוציאים מידע מאנשים.‬
‫- על אנשים. - על אנשים.‬
‫בלי שהם ידעו.‬
‫בסדר.‬
‫רוצה לתת לנו שם?‬
‫היא כנראה הולכת ללימודים, הולכת הביתה.‬
‫אולי.‬
‫אולי לא.‬
‫ואתם צריכים רק שם?‬
‫ונהיה דיסקרטים מאוד.‬
‫מהר, דורותי, תסתובבי למרתף.‬
‫היא אמרה לבויסי בפנים,‬
‫בויסי מנהל את המקום, "כן, תדפוק קודם".‬
‫"לנשים יש פעמון, גברים דופקים."‬
‫זה מה שהיא אמרה.‬
‫מידג' תמיד הייתה אסרטיבית. זאת אחת הסיבות שאני אוהבת אותה.‬
‫עבדתי במועדון בפילדלפיה פעם, הייתי צריכה לשים שלט על הדלת "בלי מציצות".‬
‫כזה מצחיק.‬
‫מה זה מציצה?‬
‫מותק, את כזאת מתוקה ותמימה,‬
‫כמו שדון שרוכב על ארנב.‬
‫אני אוהבת לשבת ולדבר, רק אנחנו, הנערות העובדות.‬
‫את עובדת? מה את עושה?‬
‫משהו עם החלקה על הקרח?‬
‫לא יודעת איך. אני אימא,‬
‫וגם באמצע לימודים בבית הספר למזכירות ע"ש קתרין גיבס.‬
‫בית ספר למזכירות?‬
‫לא הייתי רוצה להיות מזכירה.‬
‫גברים לא מכבדים אותן.‬
‫הם בוהים בציצים שלהן במשרד,‬
‫- זה משפיל. - נכון,‬
‫אני בהחלט אמנע מכך שהם יעשו זאת.‬
‫- את צריכה ללמוד להחליק. - מה קורה, משביתת שמחות?‬
‫בדיוק סיימתי.‬
‫מחר יום התשלום, אני חושבת שאשרוד החודש.‬
‫ארצ'י מצטער. הוא מרגיש נורא כל כך.‬
‫אני יודעת, הוא הזמין 56 מוצרים מפלסטיק.‬
‫מגוחך, אני לא מתכוונת להזמין.‬
‫הוא מנסה לשלם לך בחזרה.‬
‫נעבור את זה.‬
‫כסף בא, כסף הולך, בעיקר הולך בימים אלו,‬
‫אבל מה שיהיה יהיה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אנחנו מדברות על הנרתיק העמוס.‬
‫- מי, טריקסי? - לא,‬
‫לבעלה של אימוג'ן חטפו את התיק.‬
‫היו שם חפצי ערך של בעלי לשעבר.‬
‫הוא לא יכול לשלם מזונות החודש.‬
‫אוי, שכחתי. יש לי בשבילך הופעה, מידג'.‬
‫- שמעת על ג'ון פ. קנדי? - נשמע מוכר.‬
‫בעלי אמר שיש אירוע התרמה בניו יורק,‬
‫"רעיות למען קנדי." ג'קי מארחת את זה.‬
‫ג'קי קנדי? אלוהים, אני רוצה להיות חברתה הטובה ביותר.‬
‫היא אשתו של קנדי.‬
‫גם השם שלה מוכר.‬
‫הם צריכים קומיקאית שנראית כמו אישה.‬
‫הבקשה של ג'קי,‬
‫קומיקאית כי כולן גברות.‬
‫- משלמים על ההופעה? - למי אכפת.‬
‫קנדי. היא תעשה את זה.‬
‫- משלמים עליה. אסור לומר דברים גסים. - היא לא תגיד.‬
‫אעשה את זה. תודה גלוריה.‬
‫ארשום את המספר שצריך להתקשר אליו.‬
‫יש!‬
‫איך אבא שלך מעורב?‬
‫הוא סנטור.‬
‫- סנטור? - כן.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫את לא מכירה את מערכת בית המחוקקים שלנו שמורכבת משני גופים?‬
‫לא, אני מכירה.‬
‫לא נראה היה שאת מכירה את קנדי.‬
‫תודה על הטיפ, גלוריה.‬
‫דורותי בטח עומדת כבר להקיא.‬
‫היי, תציגי אותי ל''נרתיק העמוס''.‬
‫תיאטרון צ'רי ליין‬
‫זה הולך להיות אסון.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫באו הרבה אנשים, המי ומי הגיעו.‬
‫שניים מהם הבריזו.‬
‫שניים מתוך כמה, 20? הסבת לאלפי גאווה.‬
‫אני לא יכולה להציג אותך במקום כזה.‬
‫נתתי לך מחמאה.‬
‫אין אלכוהול‬
‫והאקוסטיקה לא מצחיקה.‬
‫אף אחד לא יצחק. את תמותי.‬
‫תירגעי, לא רמזתי שום דבר,‬
‫רק אמרתי שיש קהל טוב.‬
‫הייתי קורעת באולם לא מצחיק.‬
‫אבדוק מה עם אלפי.‬
‫היית צריכה לראות אותי בקבר גרנט, כל כיתה י' התפקעה מצחוק.‬
‫זה גדול יותר ממה שחשבתי.‬
‫ולפני שירקתי את זה, נהניתי מהטעם.‬
‫אתה רוצה להחזיר להם את זה?‬
‫אבל איך?‬
‫תיכנס למיסה,‬
‫תעמוד בטור וכשיגיע תורך,‬
‫זרוק את זה פנימה.‬
‫הם לא יחשדו ביהודי‬
‫שמחזיר את לחם הקודש לכוס?‬
‫הם ישפכו עליי מים קדושים.‬
‫להוריד את זה באסלה?‬
‫להוריד באסלה את גופו של ישו?‬
‫האיש המסכן עבר מספיק.‬
‫חבר'ה, ההופעה מתחילה.‬
‫שלום וברוכים הבאים.‬
‫אז, מייד,‬
‫חדשות טובות.‬
‫לא אשעמם אתכם עם טריקים עם קלפים.‬
‫אנשים ביציע לא יוכלו לראות מה עשיתי‬
‫אלא אם כן אבוא אל הקהל,‬
‫ומי רוצה לראות אותי בא אל הקהל?‬
‫לא. אישאר כאן‬
‫ואתם תישארו שם, וזה...‬
‫לא יהיה חלק מהמופע.‬
‫עכשיו...‬
‫בואו נתקדם אל תוך העבר.‬
‫לפני המון זמן האבות הקדמונים שלי‬
‫צוחקים.‬
‫אני בגלימת גיבור-על תוצרת בית.‬
‫אתם בטח תוהים מה היו הכוחות שלי.‬
‫נגיע לזה.‬
‫ב"שעת החובבן עם רב-סרן בוס".‬
‫זכיתי.‬
‫חמוד.‬
‫זה אפילו עדיין לא קרה.‬
‫אולי זה יקרה,‬
‫אולי זה לא.‬
‫המשפחה שלי. הגלימה שלי.‬
‫ההצלחה שלי.‬
‫העתיד שלי.‬
‫אלוהים. רוז, היא נראית כמוך.‬
‫לא...‬
‫היא נראית?‬
‫הוא קסם, אתם יודעים. כתוב בתוכנייה. תקראו את התוכנייה.‬
‫תצטרפו אליי במסע הזה?‬
‫יופי, כי נעלתי את כל הדלתות מבחוץ, אין לכם ברירה.‬
‫עכשיו זה הזמן שאני מבקש‬
‫מתנדב.‬
‫אם הרמתם את ידכם, אתם פסולים.‬
‫מצטער, מתלהבים מדי.‬
‫למה הרמתי יד?‬
‫אני מתלהבת מדי ומרחיקה אנשים.‬
‫- רק לפעמים. - אלה המהססים שאני אוהב לתקשר איתם.‬
‫הדמויות הנסתרות,‬
‫הנשמות הנשכחות,‬
‫אלה עם העומק שאיננו יכולים לראות.‬
‫אני בוחר בך.‬
‫על מי הוא מצביע?‬
‫אני חושבת שהוא מצביע עלייך.‬
‫עליי? אני לא יכולה לעלות לבמה.‬
‫- למה לא? - בחייך. זה יהיה כיף.‬
‫נו, אימא.‬
‫אם זאת לא אני, אני שמחה שזאת את.‬
‫בואו נעודד אותה.‬
‫אין לה מושג מה אני הולך לעשות איתה.‬
‫טוב מאוד,‬
‫תעמדי לידי, גברת צעירה.‬
‫בדיוק.‬
‫מה שמך?‬
‫- השם הוא רוז. - רוז.‬
‫תודה לאל שהשם שלך לא היה "קקטוס".‬
‫מצחיק.‬
‫ספרי לי על עצמך, רוז.‬
‫טוב...‬
‫אני גרה באפר וסט סייד, ואני נשואה באושר.‬
‫יש לי שני ילדים, שלושה נכדים.‬
‫נשמע כמו חיים נפלאים.‬
‫את אוהבת את הנכדים שלך, רוז?‬
‫מובן שאני אוהבת. אני מעריצה אותם, הם מושלמים.‬
‫- את ישנונית? - סליחה?‬
‫מה שמות הנכדים שלך?‬
‫איתן, אסתר וחיים.‬
‫נפלא.‬
‫אני אוהב את הקצב של זה.‬
‫איתן,‬
‫אסתר,‬
‫חיים. חם כאן.‬
‫חם כאן.‬
‫איתן,‬
‫אסתר,‬
‫חיים. את אוהבת את הנכדים שלך, רוז?‬
‫אימות קטנות. ההורים שלהם רחמנים מדי.‬
‫- מכה מתחת לחגורה. - איזו רשעית.‬
‫יש לנו פה תביעה בגין לשון הרע.‬
‫איתן,‬
‫אסתר...‬
‫חיים.‬
‫- היא עוברת היפנוזה? - אני חושבת.‬
‫מה לגבי הילדים שלך?‬
‫- הם בקהל. - זהירות.‬
‫הנה זה בא.‬
‫ספרי לי על הילדים שלך.‬
‫הבן שלי מבריק, מתמטיקאי כמו אבא שלו.‬
‫- הבת שלך? - היא כמוך.‬
‫סכיזופרנית לא מאובחנת?‬
‫אומנית שמופיעה על הבמה.‬
‫מרתק.‬
‫ומי מהנכדים הם שלה?‬
‫איתן,‬
‫אסתר...‬
‫חיים.‬
‫רוז,‬
‫בפעם הבאה שתשתמעי את השמות האלה,‬
‫- אני רוצה שתראי לי. - להראות לך?‬
‫מה שהבת שלך עושה.‬
‫את מבינה?‬
‫- כן. - לא.‬
‫- איך? - מה?‬
‫- איתן... - מה הבת שלה עושה?‬
‫- אסתר... - מה לעזאזל?‬
‫חיים.‬
‫בעבוע בעבוע, אשר רעה בל יכבוה.‬
‫כולם בסדר ומתודלקים שם?‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫מה שלומכם במקומות הזולים?‬
‫קיבלנו מקומות זולים?‬
‫אני רק רוצה שתחשבו על משהו, במיוחד אתה,‬
‫זה עם היד שקרובה בצורה מסוכנת למפשעה שלך.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫היא אמרה, "מפשעה".‬
‫בחיים לא אמרה, "מפשעה".‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫לכל בחורה שאתם רואים שמנענעת את הישבן שלה, יש אבא.‬
‫זה נכון. גם לי. יש לי אבא.‬
‫- קוראים לו אברהם. - ישבן? איך היא...‬
‫מרים, מה זה?‬
‫הוא חשב שאגדל להיות הגברת המושלמת.‬
‫והנה אני מעבירה בדיחות על זין לחבורת גברים שתויים.‬
‫אז יום האב שמח.‬
‫איזה סוג של בדיחות?‬
‫זין, אני חושב. בדיחות על זין. היא שולפת אותן.‬
‫זה המופע שלי.‬
‫ההורים שלי גרים איתי עכשיו, והם מתקוטטים הרבה,‬
‫כל כך הרבה חילוקי דעות.‬
‫הפעם היחידה שאימא שלי מסכימה עם אבא שלי‬
‫היא כל כמה חודשים, הם הולכים לישון‬
‫ואחרי עשר דקות אימא שלי אומרת,‬
‫"כן, אייב, כן, כן, כן."‬
‫זה מזכיר לי את הקיר המשותף‬
‫שחלקתי עם אחי בזמנו.‬
‫נוח, אני מצטערת, אני ממש מצטערת.‬
‫לגבי מה? מה היא הולכת להגיד?‬
‫אחי נוח היה הנער הפעיל הרגיל.‬
‫לא, הוא לא עסק בספורט.‬
‫הוא היה פעיל באופן האחר שבנים נערים פעילים.‬
‫הגירוי הקטן ביותר שלח אותו בריצה לחדר שלו.‬
‫ויוויאן לי בשער של ה"טיים",‬
‫בחזרה לחדר השינה.‬
‫אלינור רוזוולט נוהגת בג'יפ,‬
‫בחזרה לחדר השינה.‬
‫לאסי מלקקת את איבר המין שלה,‬
‫בחזרה לחדר השינה.‬
‫הבחור חיסל קרם ידיים כאילו דובר במים.‬
‫אתה עדיין משתמש בהרבה קרם ידיים.‬
‫ואז הוא פגש את אהובתו מהתיכון,‬
‫שירה. התאהבות כה מטורפת‬
‫שגרמה לו לשכוח מאלינור רוזוולט.‬
‫אבל אז הוא ביצע חילוף מפתיע.‬
‫הוא זרק את עקרת הבית המושלמת לטובת גויה בלונדינית עם עור מושלם,‬
‫כאילו היא יצאה מהשער של ירחון "נירנברג".‬
‫זה מגזין מומצא.‬
‫אבל אימא שלי...‬
‫אוי ואבוי, אימא שלי.‬
‫מי פלרטטנית גדולה יותר‬
‫מאימא שלי?‬
‫ככה אנחנו תמיד משיגים את החניות הכי טובות,‬
‫או משכנעים שוטר לא לתת לנו דוח,‬
‫או מקבלים עוד כמה בייגלה במעדנייה.‬
‫"13 במקום 12, עזרא. תודה רבה."‬
‫אבא שלי תוהה למה הוא אף פעם לא היה צריך להחליף נורה?‬
‫אבות הבית של הבניין‬
‫נוגעים בה ומרחרחים אותה כמו כלבים חרמנים,‬
‫ולה יש צלי בחצאית למעלה.‬
‫בחיי. מעולם לא הייתי צריכה להחליף נורה.‬
‫זה האות שלי.‬
‫תתרווחו בכיסאות הגלגלים שלכם,‬
‫כי הנה באה לורנה לשס,‬
‫המתנדבת הסקסית!‬
‫הנקודה המושלמת לעצור. רוז.‬
‫פספסתי משהו?‬
‫לא. כלום. שום דבר.‬
‫עכשיו תעמדי בצד שם, רוז,‬
‫בזמן שאני נפרד מהקהל.‬
‫תודה שהצטרפתם אליי הערב,‬
‫היה לי כבוד גדול.‬
‫גם הילד הקטן שבתוכי אסיר תודה.‬
‫אתם עדיין תוהים‬
‫מה היה כוח העל שלי?‬
‫הוא תמיד היה זה,‬
‫שיכולתי להחזיק אתכם,‬
‫את תשומת ליבכם,‬
‫את העניין שלכם בי...‬
‫ושאני יכול לעשות יציאות ממש מגניבות.‬
‫מה קרה? כולכם נראים מוזר כל כך.‬
‫אפשר לדבר איתך בחוץ?‬
‫בטח שלא.‬
‫מרים. היד שלי.‬
‫למה, למען השם, לא סיפרת לי שראית אותי מופיעה בוולפורד?‬
‫מועדון החשפנות שלך?‬
‫בחיים לא דרכתי שם.‬
‫הרגע שחזרת את המופע שלי,‬
‫מילה במילה.‬
‫חוץ מהמילים שסידרת מחדש ושיפרת.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫אימא!‬
‫טוב, הלכתי למועדון שלך.‬
‫הייתה אישה באמבטיה, אחרי זה עשית את הדבר‬
‫שאת עושה.‬
‫- הוא הפנט אותי? - אסטריד, חכי.‬
‫- מה אמרתי? - תניח לי.‬
‫אסטריד, בבקשה.‬
‫תחזור לשפתיים הכחושות של שירה,‬
‫לעור המוכתם שלה ולחזה הגדול מדי.‬
‫כאילו את לא חושבת על רויסטון הובינגסוורת'?‬
‫ואם כן? ואם אני חושבת מה היה קורה‬
‫אם רויסטון לא היה מתגייס לחיל הים.‬
‫או מעורב בתאונה הזאת,‬
‫או שוכב עם אימא שלי.‬
‫- אסטריד, בבקשה. - כן.‬
‫למה באת לצפות בי?‬
‫מה היה הטעם? לענות את עצמך?‬
‫- כי הייתי צריכה לראות בעצמי. - לראות מה?‬
‫את הדבר שסיכן את העסק שלי.‬
‫- שוב העניין הזה? - כן, שוב.‬
‫מה שאת עושה משפיע עליי‬
‫ועל אבא שלך, על כל מי שסביבך.‬
‫אנחנו מחוברים, מרים.‬
‫תגידי לי מה אמרתי שם.‬
‫קודם כול,‬
‫זה יותר מכל כמה חודשים.‬
‫אבא, לא עכשיו.‬
‫מהיום, אעשה רישום,‬
‫רק כדי שכולנו נראה עין בעין,‬
‫ואני אחליף את הנורות מעכשיו, פלרטטנית.‬
‫אימא, אחת ולתמיד, את צריכה לקבל את מה שאני עושה.‬
‫ושכה אחיה, אני לא מבינה‬
‫איך זה יכול להשפיע על העסק שלך.‬
‫זה לא משנה עכשיו,‬
‫אין לי יותר עסק.‬
‫- בגללי? - לא,‬
‫כי אני פורשת.‬
‫הן אמרו להפסיק,‬
‫אפסיק.‬
‫לא, את תמשיכי.‬
‫את אוהבת את זה, שנים שלא היית שמחה ככה.‬
‫באמת אהבתי את מה שעשיתי, אבל אני לא לוחמת כמוך.‬
‫המסע שלי לא שונה כל כך משלך,‬
‫הוא רק כולל יותר נשים עירומות ובדיחות על זין.‬
‫- הפה שלך. - גם שלך.‬
‫קל לפרוש, אבל אל תעשי זאת.‬
‫אל תפרשי, אל תפסיקי.‬
‫אוי, בחיי.‬
‫מה קרה שם?‬
‫תרשי לי לספר לך על בקבוק או שניים של שרי.‬
‫מה אמרתי?‬
‫יש לך חולשה לגברים עם שפם.‬
‫- לשוער אין שפם. - אז את מודה‬
‫שאת נמשכת לשוער.‬
‫- שלום. - מי אתה?‬
‫- מה אתה עושה כאן? - תסביר את עצמך.‬
‫- אל תפלרטטי איתו. - למה זה פלרטוט?‬
‫עשית תנועה קלילה.‬
‫- אתה שייך להם? - מי?‬
‫- הקבוצה הזאת. - אני שייך לקבוצה.‬
‫חבר'ה, תיכנסו פנימה.‬
‫פרנק הוא עמית של סוזי.‬
‫זה בסדר, לכו.‬
‫אני כבר איכנס.‬
‫מידג' הבחורה ששלחת אותנו לבדוק? מיי לין?‬
‫אנחנו מתרחקים. זה חם מדי. לבה לוהטת.‬
‫חם מדי? באיזה מובן?‬
‫המשפחה שלה כוללת אנשים מסוכנים.‬
‫אל תתעסקי איתם. הם יעלימו אותך.‬
‫כאילו בחיים לא היית קיימת.‬
‫ג'ולי, היי. סליחה שהבהלנו אותך.‬
‫- זה היה אקדח? - כן.‬
‫אבל זה אקדח קומי, נכון?‬
‫כן, אקדח קומי.‬
‫פרנק הוא לפעמים השותף שלי לקומדיה.‬
‫- בסופי שבוע. - זה יורה פרחים.‬
‫- זה אקדח מצחיק מאוד. - סליחה שהבהלנו אותך.‬
‫את צריכה להפסיק להסתובב במסדרון ככה, מרים.‬
‫את צודקת, אני אפסיק.‬
‫לילה טוב, ג'ולי.‬
‫כמה שתדעי פחות על המשפחה של הבחורה, עדיף.‬
‫בבקשה אל תגידי לאף אחד שרחרחנו סביבם.‬
‫- זה לא קרה. - בסדר.‬
‫ותתנצלי בפני ג'ולי בשבילי. מה שקרה כאן היה לא מקצועי.‬
‫- אתנצל. - בסדר.‬
‫ג'ון פיצג'רלד קנדי לנשיאות‬
‫המרוץ התחיל.‬
‫קסדה מהודרת מפשתן של אולג קסיני‬
‫משמשת כאביזר לשמלה הצבעונית השובבה הזאת.‬
‫מעטפת שחורה,‬
‫שדומה לעבודתו של זן מאסטר,‬
‫מדגישה את הרומנטיסיזם האנכי של השמלה הזאת.‬
‫הכובע של לילי דאשה‬
‫הוא הדובדבן שבקצפת של העוגה הטעימה.‬
‫ולבסוף,‬
‫נקודות רימון שזורות דרך תגזירים מלבניים‬
‫שעה שהחלק העליון‬
‫ממסגר את צווארון הסירה המעודכן.‬
‫גרסה שיקית של כובע גשם של דייגים‬
‫משלים את המראה.‬
‫ועכשיו לבידור לאחר הצוהריים,‬
‫יש לנו גברת מצחיקה מאוד שתספר כמה בדיחות‬
‫ואז נאכל עוגה מהקונדיטוריה של ג'ינו.‬
‫תרשו לי להציג בפניכן‬
‫את גב' מרים מייזל.‬
‫ג'ון פ. קנדי רץ לנשיאות.‬
‫אני יודעת! זה נהדר, נכון?‬
‫יהיה לנו נשיא צעיר, חכם‬
‫ונאה ובחיי כמה שהוא יהיה עסוק.‬
‫קראתן את המצע שלו?‬
‫תוכנית בריאות בת שישה סעיפים‬
‫שכוללת בניית בתי חולים חדשים, חלוקים מהודרים,‬
‫והפעלת החימום כדי שלא תקפאו‬
‫בחדר הבדיקות.‬
‫הוא ייתן יותר כסף לנאס"א‬
‫ונשלח אדם לירח לפני הסובייטים.‬
‫הדברים האלה נשמעים נפלא,‬
‫מה יכול להיות החיסרון בניצחון שלו?‬
‫ממה אנחנו, כל אישה כאן בחדר, צריכה לפחד מאוד מאוד?‬
‫מזה.‬
‫אם הוא מנצח,‬
‫היא הולכת להיות הגברת הראשונה,‬
‫אתן מאמינות?‬
‫אתן קמות עם רולים בשיער,‬
‫קמטים בפנים מהכרית, אתן יושבות ליד השולחן,‬
‫מרימות את זה ורואות את הפנים האלה‬
‫דבר ראשון בבוקר.‬
‫ברצינות?‬
‫זה הוגן? אלה לא רק הפנים,‬
‫הבגדים או קור הרוח,‬
‫הם לא המציאו את הצירוף "קור רוח" כדי לתאר את האישה הזאת?‬
‫אתן יכולות לתאר את ג'קי קנדי עם שיער לא מסודר?‬
‫או עם לק סדוק?‬
‫אתן יכולות לתאר אותה עם חרדל על החולצה שלה אם עם כאבי מחזור?‬
‫פט ניקסון, לאישה הזאת יש כאבי מחזור.‬
‫כנראה כל יום.‬
‫אני בטוחה שפט נחמדה, אבל אני יודעת איך היא נראית‬
‫אחרי ערב עם החמים שלה.‬
‫מותשת, קצת שתויה,‬
‫מלאת טינה,‬
‫ומבינה פתאום שאפשר להשתמש בדוקרן הקרח בעוד משהו חוץ מקרח.‬
‫אבל לא ג'קי,‬
‫החמים שלה אוהבים אותה,‬
‫הם אוכלים את הצלי שלה,‬
‫ומביאים לה פרחים.‬
‫היא מדברת שוטף צרפתית, ספרדית, איטלקית ויידיש.‬
‫אין לי הוכחה לגבי השפה האחרונה, אבל אני עדיין מאמינה שזה נכון.‬
‫אנחנו באמת רוצים גברת ראשונה שנראית ככה על סוס?‬
‫או שאנחנו רוצים גברת ראשונה שנראית יותר כמו הסוס?‬
‫סוס מושך. אני מדברת על באטרמילק, לא על טריגר.‬
‫- אנחנו הנשים מתמודדות עם הרבה. - נכון.‬
‫אנחנו חייבות כל הזמן להשוות את עצמנו ל...‬
‫בחייאת.‬
‫למי יש כזאת הבעה מושלמת‬
‫כשהוא על חוף הים?‬
‫איפה כוויית השמש?‬
‫כתמי הזיעה?‬
‫איפה הכתם של הגזוז מהבת שלה שהקיאה‬
‫אחרי שהיא טלטלה אותה באוקיינוס?‬
‫איפה המראה בפנים של ג'קי שאומר,‬
‫"אם אשחרר אותה עכשיו..."‬
‫היא מושלמת לגמרי.‬
‫הנה אנקדוטה מקסימה.‬
‫"כשהסנטור איבד הערות לנאום‬
‫"שהוא התכוון לסיים עם ציטוט מ'יוליסס' מאת טניסון,‬
‫"ג'קי הצילה אותו עם ציטוט של השורות‬
‫"המתאימות מהזיכרון."‬
‫מי את?‬
‫זאת הייתה פט ניקסון ששאלה, לא אני.‬
‫זאת תלבושת חמודה.‬
‫גם זאת חמודה. סליחה אני פשוט קונה עכשיו.‬
‫אתן יודעות, הייתה לי שמלה כזאת.‬
‫קראתי לה "שמלת המזל שלי",‬
‫והיא באמת הייתה עד ש...‬
‫טוב, זה סיפור לפעם אחרת.‬
‫לא. המקום לא מתאים. הוא קצת נועז.‬
‫יש כאן גזר גמדי.‬
‫נכסה אותו עם המחית.‬
‫טוב.‬
‫אני גרושה טרייה‬
‫וקצת בודדה‬
‫ולפני כמה שבועות פגשתי איזה גבר.‬
‫הוא נראה נחמד, נאה והייתי לבושה בשמלת המזל שלי,‬
‫שילוב מושלם.‬
‫אנחנו הולכים לקפה, אבל בית הקפה סגור.‬
‫אז הוא מציע קפה קטן בדירה שלו.‬
‫בכל מקרה, נגמר לו הקפה אז שכבנו.‬
‫אני יודעת מה אתן חושבות,‬
‫לא היה לו תה? משקה מוגז?‬
‫פרי מלא נוזלים. מה לגבי תפוח?‬
‫האפשרות האחרת היחידה הייתה רק סקס?‬
‫כן, זה הסיפור שלי אז תתמודדו.‬
‫שכבנו וזה היה נהדר,‬
‫ופתאום הדלת נפתחה לרווחה ואישה משוגעת נכנסה‬
‫עם כלב קטן והתחילה לצרוח,‬
‫ואני חושבת, "מי זאת?"‬
‫התכוונתי להזעיק את המשטרה,‬
‫עד שקלטתי שזאת אשתו.‬
‫לא האמנתי.‬
‫אני הייתי האישה האחרת.‬
‫אני הייתי הפרוצה, הזונה.‬
‫אני הייתי כל מה שכיניתי את הפילגש של בעלי.‬
‫אתן מאמינות,‬
‫לתפוס את בעלך עם אישה אחרת במיטה שלך?‬
‫אבל בזמן ששכבתי שם במיטה שלה,‬
‫מתחת לסדינים, אני...‬
‫תסתכלו על הצד החיובי,‬
‫היא קיבלה את שמלת המזל שלי.‬
‫איפה העוגה הזאת?‬
‫סוזי מאירסון ושות'.‬
‫- היי, יש לי שאלה. - בטח, מה?‬
‫ארוחת הצוהריים מחר, דיינה אמרה לי 13:30,‬
‫אבל זאת השעה של ארוחת הצוהריים או היא שעה לפני כן‬
‫כי היא מניחה שאני אאחר?‬
‫אם היא חושבת שאת מאחרת, אנחנו נפגשות ב-14:30,‬
‫והיא אמרה לי 12:45. לא אאחר יותר מרבע שעה,‬
‫כי אני מגיעה מאפר איסט סייד.‬
‫היא קובעת את הפגישות בהנחה שאאחר,‬
‫אז אני מתאימה את עצמי. האם היא מתאימה את עצמה להתאמות שלי?‬
‫שום דבר מזה לא חשוב‬
‫כי הערב זה יקרה.‬
‫אני לוקחת את דיינה לארוחת ערב כדי שננהל את השיחה.‬
‫היא בחרה את המקום.‬
‫השיחה.‬
‫לפי ספר ההעסקה והפיטורים שלי, צריך להפגין כבוד‬
‫לאדם שאת מעיפה כדי שהם לא יהרגו אותך.‬
‫טוב. נתראה מחר.‬
‫יהיה לי משהו בשבילך.‬
‫איזה משהו?‬
‫חוץ מקאפקייק שאתל קנדי נגעה בו,‬
‫- את הרווח מההופעה. - איזו הופעה?‬
‫עשיתי הופעה.‬
‫לא השגתי לך.‬
‫זה כסף מהופעה שעשיתי.‬
‫זה נכלל בקטגוריה של כסף.‬
‫אני מגונדרת.‬
‫טוב, אני חייבת לזוז‬
‫אבל מחר יעניין אותי מאוד‬
‫לשמוע איזו הופעה זאת הייתה שלא הזמנתי לך אותה.‬
‫- בסדר, נתראה ב-13:30. - ברבע לאחת.‬
‫- את נראית יפה. - תודה, גם את. שנלך?‬
‫בטח. אבל את יודעת מה?‬
‫קחי איתך את המעיל שאת תמיד משאירה כאן.‬
‫למה?‬
‫היו פריצות בשכונה,‬
‫- לא כדאי שמישהו ייקח אותו. - רעיון טוב.‬
‫הנה, יש לי את השקית הזאת שמונחת כאן,‬
‫שימי את המעיל בה.‬
‫כדאי שגם ניקח את התמונות האלה,‬
‫- רק ליתר ביטחון. - בסדר.‬
‫- זה משהו שאת אוהבת? - האחיין שלי עשה את זה בשבילי.‬
‫כן, תזרקי אותו פנימה.‬
‫גם את זה.‬
‫טוב זה הכול.‬
‫בואי נלך לאכול.‬
‫עוף וואפל וכרוב ירוק?‬
‫מי היה מאמין שזה יהיה שילוב מעורר תאבון?‬
‫זה טוב, אז כנראה מישהו האמין.‬
‫אני אוהבת אנשים עם חזון.‬
‫- תקשיבי, דיינה... - לעזאזל, זה האנק. זוזי.‬
‫- למה? - לחסום אותו.‬
‫- טוב. - עוד קצת,‬
‫עוד קצת, עוד קצת. תעצרי.‬
‫- את בסדר? - אני בסדר.‬
‫אז דיינה רציתי לוודא שאת שמחה עם העבודה הזאת.‬
‫אם לא, אנחנו צריכות לדבר.‬
‫- אני שמחה. - את לא נראית.‬
‫אני שמחה מאוד. בחיים לא הייתי כזאת שמחה.‬
‫בילדות היה לי כלב מעץ,‬
‫משכת ברצועה והוא כשכש בזנבו,‬
‫והעיניים שלו זזו. זה הסב לי אושר.‬
‫זה עוד יותר טוב.‬
‫אבל בתור המעסיקה שלך, אני גם צריכה להיות שמחה.‬
‫אני מנסה לדמיין אותך שמחה. זה קשה.‬
‫אולי אני לא מדלגת, שמחה ומאושרת,‬
‫אבל אני מדבר על מעבידה שמחה ומרוצה.‬
‫- אני צריכה תמיד... - תסלחו לי כולם.‬
‫ארוחת הערב נהרסה. ג'יימס כאן.‬
‫- את צוחקת? - לא הבאתי אותך בשביל הוואפל,‬
‫הבאתי אותך לצפות בג'יימס.‬
‫זה קומיקאי שמתעסק בקומדיה.‬
‫- דיינה... - קומדיה היא הדרך היחידה שגבר שחור‬
‫יכול לקטול ואנשים לבנים יגידו לו, "יפה מאוד".‬
‫שב, ג'יימס.‬
‫נראה שהרגת מישהו.‬
‫גם אני הרגתי. בשלוש,‬
‫בוא נגיד ביחד את מי הרגנו.‬
‫אל תדאג, אף אחד לא מקשיב.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫בינג קרוסבי.‬
‫התחמק מתשלום על התערבות, אז הרגתי אותו.‬
‫יש כמה חבר'ה ליד הדלפק עכשיו‬
‫שמוחים על כך שאני עדיין מדבר.‬
‫הוא מסורבל מאוד, אבל הוא מצחיק.‬
‫תראו, אני מנסה להיות נחמד.‬
‫אימא שלי תמיד אמרה, "אתה משיג יותר עם סוכר מאשר עם חומץ".‬
‫לכן יש לה עכשיו רק רגל שמאל בגלל כל הסוכר.‬
‫חשבתי שאנשים עם סוכרת לא יצחקו מזה.‬
‫למדתי הרבה עליכם.‬
‫היי, תמזוג עוד קצת סירופ על החרא הזה, אחי.‬
‫אימא שלי הייתה הורגת אותי אם הייתה יודעת שאני עושה את זה הערב.‬
‫היא עבדה כדי להרחיק אותי מכלל סכנה והנה אני כאן,‬
‫עושה את הדבר הכי מסוכן, מפריע לחבר'ה שחורים כשהם אוכלים.‬
‫אני מנסה להגיע מעבר לקהל הכושי,‬
‫כי הכול מכוון לאנשים לבנים.‬
‫שם יש את הכסף.‬
‫תחשבו על סיפורי ילדים.‬
‫אם עמי ותמי היו שחורים, הסיפור היה מסתכם בארבע שורות.‬
‫הילדים משאירים פירורי לחם תירס כדי לעקוב אחר עקבותיהם.‬
‫המכשפה תופסת אותם ואומרת, "מה המתכון?"‬
‫הם מכינים את לחם התירס הכי טוב בכל הזמנים.‬
‫הוא שוכחת לאכול אותם. סוף הסיפור.‬
‫"הסייח השחור".‬
‫- מצאת את הבחור הזה? - צפיתי בו פעמיים.‬
‫הוא נראה לי מיוחד.‬
‫כן, הוא בהחלט מיוחד.‬
‫אל תתפטר מעבודתך הקבועה.‬
‫אני יודע, אני לא רק מופיע במסעדות מסריחות,‬
‫אני גם מופיע בכל מיני חדרי שירותים ברחבי אזור שלוש המדינות.‬
‫היי, ג'וניור.‬
‫- היי, ג'יימס. - דיינה רטלס. מה קורה?‬
‫זאת סוזי. סיפרתי לך עליה.‬
‫- רענני את זיכרוני. - אני אמרגנית.‬
‫בטח.‬
‫אני חושבת שאתה מצחיק ברמות.‬
‫- אבל? - מה?‬
‫תמיד יש "אבל" איתכם.‬
‫- אל תעשי את זה. - בסדר. הוגן למדי.‬
‫הנה ה"אבל". יש לך מעברים גרועים.‬
‫כן, יש לי מעברים גרועים.‬
‫ואתה סוטה מנושא לנושא. יש לך יותר מדי נושאים.‬
‫הרבה דברים מטרידים אותי.‬
‫יופי. תשחיז אותם.‬
‫עוד משהו?‬
‫מישהו מנהל אותך?‬
‫אמרגנים רק לוקחים את הכסף שלך.‬
‫יש לך ניסיון רב עם אמרגנים?‬
‫שמעתי דברים.‬
‫בלי אמרגן,‬
‫תעבוד בשירותים של הגברים בעשר השנים הבאות.‬
‫- היא מחרטטת? - לא לגבי זה.‬
‫אני רוצה לנהל אותך.‬
‫בוא ננסה לשישה חודשים.‬
‫מקסימום, אשיג לך חדרי שירותים טובים יותר.‬
‫כדאי שיתקשר למנהל.‬
‫יש לך כרטיס?‬
‫קחי צ'יפס.‬
‫תתקשר מחר. אזמין אותך לארוחת צוהריים.‬
‫להתראות, ג'יימס.‬
‫אני צריכה להגיע הביתה,‬
‫אימא שלי מתחילה לדאוג כשאני לא מתקשרת.‬
‫תני לי, אני אקח את זה.‬
‫אז אני חוזרת מחר?‬
‫כן. בטח.‬
‫תשע וחצי. אל תאחרי.‬
‫בסדר.‬
‫רק שהמכנסיים יהיו עלייך כשאגיע.‬
‫אני כמעט תמיד לובשת אותם.‬
‫מה זאת הסגולה?‬
‫אני מנחש חציל או עינב.‬
‫אני לא רוצה שאסתר תהיה חציל.‬
‫לא רוצה שהיא תהיה חציל.‬
‫לכן יש עוד אפשרויות. יש לך דלעת,‬
‫יש לך גזר, כמה סוגי שעועית.‬
‫- את שומעת? - אננס ייראה מתוק על אסתר.‬
‫כל פרי מתוק, רק אל תהפוך אותה למשהו מלוח.‬
‫פרי מתוק לאסתר.‬
‫איתן כנראה ירצה להיות בננה או גזר.‬
‫לקח קצת זמן! דיינה‬
‫הצורות שלבנים יש אובססיה איתם.‬
‫- הבנתי. גזר לאיתן. - קלי קלות.‬
‫אז הכול מוכן?‬
‫- בטח. - אנחנו בטוב.‬
‫- אגיד לאימא שלך. - היי, אבא.‬
‫תישאר ותשתה משהו?‬
‫אני לא יכול לסרב.‬
‫ניפגש בבר?‬
‫אין בעיה.‬
‫אני הולך לספר הערב לאבא על מיי,‬
‫- על הכול. - הייתי אומרת שזה באיחור.‬
‫אני יודע. אני רק מספר לך מתוך נימוס.‬
‫סביר להניח שהם יתקשרו לאייב ורוז.‬
‫בסדר, תודה על ההתראה מראש.‬
‫אננס וגזר הם טובים.‬
‫זה יצליח.‬
‫אני מסכימה. תעדכן אותי.‬
‫ברוכים השבים. זאת התוכנית של גורדון פורד‬
‫והיום איתנו המצחיקן, לני ברוס.‬
‫אז קרנגי הול?‬
‫לחוץ שלא תצליח למלא את המקום?‬
‫לא עד לפני שלוש שניות, גורדי, לא.‬
‫אין לך יותר חרדת ביצוע, לני?‬
‫חכה רגע.‬
‫לא, אתה יודע למה אני מתכוון.‬
‫בוא נשמור על לשון נקייה. נביסקו נותנת לנו חסות.‬
‫לקהל שלך יש את הראש הכחול.‬
‫הראש שלי נקי כמו זה של אניטה בריאנט.‬
‫תמלא את האולם. אני בטוח.‬
‫טוב, תראה,‬
‫אקדם את עצמי כאן באופן מוזר, גורדי.‬
‫האמרגן שלי השביע אותי,‬
‫אז הנה זה בא.‬
‫תתקרבו אליי עם המצלמה.‬
‫בואו. הנה.‬
‫אבלו תיזהרו מהפלקטים.‬
‫הנה.‬
‫חבר'ה, זה לני ברוס,‬
‫מבקש מכם בבקשה, בבקשה,‬
‫לבוא למופע שלי באולם שהם קוראים לו קרנגי.‬
‫ההערכה העצמית נמצאת בסיכון,‬
‫אם יישארו כרטיסים הדבר ינפץ את האגו השביר שלי‬
‫ויפגע במשהו שיקר מאוד לעורכי הדין של אמריקה,‬
‫חשבון הבנק שלי.‬
‫אז בואו למופע שלי‬
‫וקנו מוצרים של נביסקו‬
‫לטובת גורדי.‬
‫אני אומר לכם, תטבלו קרקר ריץ' בוויסקי יבש...‬
‫טעים, חבר'ה.‬
‫למה שלא ניתן קרקרי ריץ' וויסקי‬
‫לכולם בקהל?‬
‫נשתה לחיים. אימך תרצה אותי בחזרה בבית בשלב מסוים.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫אז מה מטריד אותך?‬
‫רק רציתי משקה עם האבא האהוב עליי.‬
‫עוד פעם, עם רגש.‬
‫אני יודע שהייתי מופנם קצת‬
‫- לגבי הבחורה שאני יוצא איתה. - כביכול.‬
‫יש בחורה. בחורה נהדרת.‬
‫- קוראים לה מיי. - מיי? כמו מים. שם מקסים.‬
‫והיא עומדת להיות רופאה.‬
‫החלק הזה הוא נכון. יופי לך.‬
‫ונראה שנתחתן.‬
‫יש! היינו צריכים מנה כפולה.‬
‫אני יכול לסדר זאת.‬
‫תתחתן. אימא שלך תתפוצץ.‬
‫אבל זה רק חצי מהעניין.‬
‫רק חצי? יש עוד חצי?‬
‫- כולי אוזן. - בסדר.‬
‫אקרא למלצרית שלכם. לינדה!‬
‫- לעזאזל! - אבא.‬
‫תזעיקו אמבולנס.‬
‫יש רופא במקום? כל סוג של רופא?‬
‫בקרת כתוביות יעל אביבי‬