Încearcă. Măcar o dată, încearcă.
Lenny! Bună dimineața, vrei o cafea?
Avem covrigi, bialy, grepfrut, poți să mănânci un blintz.
Ia un blintz. E o alegere minunată.
Scuze, cine sunteți?
- Miss Decembrie! - Arăți diferit.
Când ai vorbit despre Miss Decembrie, am fost la închisoare împreună.
Am fost la închisoare cu diverși oameni.
Le-am spus copiilor că te-a durut burta că ai mâncat prea multe dulciuri.
Am vrea să spui și tu la fel.
Eu am pledat pentru adevăr.
N-am avut chef să descriu intoxicația cu alcool.
- Deci, dacă întreabă... - Cine?
- Ethan. - Nu știu cine...
Dacă un copil te întreabă de ce ești aici, răspunsul tău este...
Credeam că ai spus că e deștept.
Vorbeam despre umorul lui. Altfel, ar putea fi un idiot.
Scuzați-mă!
Aseară aveam mai multe lucruri.
O haină, pantofi, un portofel. Mai aude cineva asta?
Succes!
- Hei, uite cine s-a trezit, în sfârșit! - Stai. Tu!
- Te cunosc. - Și eu te cunosc.
Și dormi foarte adânc.
Ethan s-a cățărat chiar peste tine să-și ia mașina de pompieri.
Stai!
Bine. Nu se poate.
Se vede râul Hudson pe fereastră!
Upper West Side!
Cred că îi scrie altcineva materialele.
- Vrei niște cafea? - I-am oferit.
Scuze că n-am venit când te-ai trezit, dar îmi învăț fiica să folosească toaleta.
Azi s-a descurcat foarte bine, de aia ascultă cântecelul.
Ieri a fost un dezastru. Trebuie să înlocuim tapetul.
Toată lumea are momente proaste și... Aș putea să...
- Vrei să faci un duș? - Nu.
- Cred că ar trebui! - O să fac duș când...
Rahat!
- Cum am ajuns aici? - Ce-ți amintești?
Nimic.
Aseară mă întorceam acasă de la club
și te-am văzut leșinat pe pământ.
Te-am întrebat unde stai, și tu ai spus: „Frumos păr!”
Am spus „Frumos păr”?
Nu. De dragul prieteni noastre, să zicem că ai zis „păr”.
Am spus mulțumesc și te-am adus în camera fiului meu.
- Cu patul mic. - Are cinci ani.
- Am fost jefuit? - Din câte știu eu, nu.
Unde-mi sunt pantofii, sacoul, portofelul, ceasul?
Zelda îți calcă sacoul și-ți lustruiește pantofii.
Ți-am ascuns portofelul pentru că Ethan mănâncă bani acum.
- Mă duc să-ți caut ceasul. - Stai!
- Dă-mi pantalonii. - Am nevoie de ei.
Sunt șifonați. Sunt pantaloni stricați.
Trebuie doar să-i cunoști mai bine.
Bine! Ți-am găsit ceasul!
Zelda, sacoul arată grozav. Vrei să-i dai pantalonii?
- Ghicește. - Păstrează pantalonii, Zelda.
Pantofi și portofel.
Ethan l-a găsit, așa că îți voi da banii înapoi.
- Nu ți-am găsit cravata. - Păstrează cravata.
- Lenny... - Am cravate.
Mulțumesc pentru asta, dar, data viitoare când mă vezi
și crezi că am nevoie de ajutor, nu te opri.
Hei, dle melodramatic!
Fundătură!
Putem, te rog... Lenny!
Liftul...
De ce naiba stai atât de sus?
De ce ești... Serios? Lenny!
Bună dimineața, dnă Teitelbaum. Lenny!
Lenny!
Nu aveți taxiuri în Upper West Side?
Cred că te evită.
- Poftim. - Ce-i ăsta?
- Pantoful tău. - Nu, sunt încălțat...
- Acum două secunde eram. - De ce ești atât de supărat?
Te-am cules de pe trotuar, și ești supărat pe mine?
- Ar trebui să fii recunoscător. - Sunt.
Du-te înapoi, protejează tapetul, orice-ar fi.
- Te porți ca un copil. - Bineînțeles, sunt comediant!
- Te rog, du-te înapoi înăuntru. - Lenny Bruce! Ăla e Lenny Bruce!
- Hei, Lenny! Ești cel mai bun! - Salut! Mulțumesc.
- Nu înțeleg ce se întâmplă aici. - Nu?
Tu ești regele, Lenny!
Mulțumesc. Dacă sunteți supușii mei, puteți pleca. Amândoi.
- Poate vrei să încerci... - Nu-mi spune cum să iau un taxi.
Nu-ți spuneam cum, ci de unde.
Iau taxiuri de dinainte să te naști!
Cu tine vorbesc, uită-te la mine!
Așa te comporți când cineva îți face o favoare?
Îți fac complimente și tu mă ignori.
Scuze. Ați făcut cunoștință?
Du-te naibii, Bruce! Ești un Mort Sahl mai slab!
- E verde la semafor, domnule! - Calcă-ți pantalonii, imbecilule!
- De ce te porți așa? - Pentru că nu e scena mea!
Locul ăsta. Șorțul ăla.
Bunicii care iau micul dejun, copiii aleargă și învață să se cace.
Leni Riefenstahl îmi cere pantalonii.
Ultima seamănă cu scena mea...
Sunt uluită.
- Știu că ai avut intenții bune. - Da.
Te-am adus în casa mea,
ca să poți dormi într-un pat, și nu într-o celulă.
Scuze că ai mei nu sunt scena ta.
Nu-mi pasă de copii. Am un copil.
- Da? - Da.
- Băiat sau fată? - Fată.
- N-ai pomenit niciodată de ea. - Serios?
De câte ori am stat și-am croșetat
în timp ce se cocea plăcinta la cuptor,
nu am vorbit niciodată despre copilul meu?
Nici nu trebuie.
Nu așa funcționează. Suntem comedianți, creaturi ale nopții!
Discutăm despre dezmăț și pornografie.
Glumim despre dictatori care vin la cină,
cum îi place lui Stalin biftecul.
Noi nu purtăm șorțuri și nu vorbim despre olițe.
Dacă vreau să vorbesc despre fiica mea, o sun pe mama.
- Ce faci? - Trebuie să mă ușurez.
Folosește baia de la etaj.
Dacă mă duc, o să pui muzică. Nu vreau coloană sonoră când fac pipi.
În sfârșit.
Uite, știu că...
- Poftim. - Poftim?
Ce crezi că s-a întâmplat noaptea trecută?
Nu, sunt pentru taxi, lustruitul pantofilor, pentru blintz.
Hristoase!
A fost un tâmplar grozav.
- Nu ești Lenny Bruce? - Condu și taci.
Minunata Doamnă Maisel'
- Centrala. Care e numărul, vă rog? - Caut numărul unui club de noapte.
Cum se numește clubul de noapte?
Nu știu numele, dar e în Chinatown. Asta ajută?
Nu.
Atunci, puteți căuta cluburi din Chinatown?
Nu.
Puteți să îmi spuneți tot ce pare club de noapte?
Aș putea.
Puteți să răspundeți la telefoane în următoarele șase ore?
Sunt impresar. V-ați gândit vreodată să urcați pe scenă?
Stați! Încercați clubul lui Joel Maisel din China...
Alo?
Trebuia să le împărțiți.
- Dinah! - Da?
Trebuie să vorbesc cu Mike Carr.
Am lăsat mesaj de două ori.
- Ai folosit numele meu? - Doamne, nu!
Bine.
Mulțumesc că mănânci toate astea pe patul meu.
- Pune-o pe doamna să găsească clubul. - Cine?
Doamna care stă acolo. Spune-i să găsească clubul.
De asta e acolo, nu?
Stă acolo în fiecare zi și ascultă.
Nu mânca în patul meu și vezi-ți de treaba ta.
Nu. Prea multe instrucțiuni în același timp.
- Mulțumesc. - O zi bună!
Ai mai primit unul. „Vinuri din toată lumea.”
„O” din „toată” e un glob micuț. Simpatic.
Ascunde-l, înainte să-și scoată Alfie pașaportul.
Domnișoara Lennon chiar e recunoscătoare.
E recunoscătoare că vocile din capul ei nu au sindicat.
Fostul soț al lui Midge are un club în Chinatown și încerc...
Mă ocup eu.
- Nu-mi amintesc numele. - Mă ocup de asta.
- Cine ziceai că e? - E nepoata mea. Sora mea e la muncă.
Nu știu dacă e foarte profesional.
În toate birourile în care am lucrat, secretarele așa făceau.
- Nu mai lucrezi la birourile alea. - Sunt la telefon!
- Bună, sunt Susie Myerson. - Scria că sunt prăjiturele.
Nu-mi place să fiu mințit.
Ce zici să găsești o blondă pe care să o tai în jumătate sau ceva?
Joel Maisel e la telefon.
- Nu cred. Așa de repede? - Da.
- Joel Maisel. - Da.
- L-ai găsit pe Joel Maisel? - Da.
Nu ți-am spus numele.
- O să răspunzi la telefon? - Da.
Ăsta da magician!
Joel? Bună.
Susie Myerson, de la Susie Myerson și Asociații.
- Ce mai faci, amice? - Cine e?
Susie Myerson, de la Susie Myerson și Asociații.
- Sper că nu deranjez. - Cine e?
Ești un tip foarte amuzant.
Joel, te-am sunat să vorbim despre...
- Știi cine sunt, nu? - Bette Davis sau Rock Hudson.
- Încerc să repornesc relația noastră. - Nu avem o relație.
Să pornim una.
Sunt impresar, tu ai un club de noapte.
Am putea ajunge să facem afaceri împreună. Taci și fii profesionist!
Pe bune, impresar?
Ai o singură clientă și poate veni aici oricând.
De fapt, am un nou client interesant acum.
- Cu care nu te-ai culcat! - Comediant?
Magician.
- Trucuri cu cărți și de-astea? - Nu. Mult mai multe.
E un maestru al scamatoriilor.
Iluzionist. Hipnotizator. S-ar putea să fie și el magic.
Nu e nimeni ca el nicăieri.
Mi-ar plăcea să-l angajezi în noul tău club.
Am auzit lucruri minunate despre el.
Încetează. E enervant.
Accept orice interval orar pentru el.
E super tare, copiii îl vor adora.
- Trebuie să văd ce face. - Absolut. Primul spectacol e gratis.
Dacă-ți place, îl angajezi pentru o lună. S-a făcut?
- Vom vedea. - Om de afaceri priceput.
O să facem muzică frumoasă împreună.
Bine, pa.
Stăteam pe fursecuri.
Oscar Levant, câte secunde folosești pentru următoarea întrebare?
Ai 37 în bancă.
- Voi folosi 18. - În regulă.
În 18 secunde,
numește fiecare stat care începe cu M sau cu C.
Pornește cronometrul!
M, Mississippi, Missouri, Maine, Melinda.
Ăsta nu e un stat, e o fostă soție.
V-ați separat?
După ce a tras în fortul meu.
Mamă! Tată! Copiii dorm și eu ies!
- Am fost lovită în cap cu un microfon. - Știu. Am auzit.
Scuze, cine vorbește?
Vrei să te întinzi pe podea?
Putem să îți protejăm capul cu mănuși de bucătărie de marcă.
Noroc că m-am dat cu două sticle de fixativ.
Văd că te ascunzi acolo sus, Pete.
Pete e vinovatul. Bine, Oscar, nu te-am uitat.
Pornește cronometrul!
Montana, California, Connecticut, Cucamonga.
- E un stat? - Mai degrabă o stare de confuzie.
Timpul a expirat.
- Ce a ratat? Exact. - A ratat Michigan, Colorado...
- Ce se întâmplă aici? - E Secundele contează. E distractiv.
Sophie e foarte amuzantă. E în cea mai bună formă.
- Vorbeam de tăvile cu mâncare. - Sunt pentru emisiunea lui Sophie.
Dacă ratezi un episod, nu poți vorbi cu nimeni,
pentru că doar despre ea se vorbește.
- Joi seara mâncăm aici. - E altceva.
Bine, copiii dorm și eu plec.
Pa!
Știți că a încercat să distrugă cariera fiicei voastre, nu?
- Cine? Sophie? - Da, Sophie.
- A trecut. - Cum spui tu. Continuați.
Nu a trecut.
- Pierdem programul. - E nostalgie, nu?
V-o amintiți de când era distractiv să te joci cu un cerc și un băț?
Nu, chiar credem că e amuzantă.
- E noul nostru Chaplin. - Nu comentez.
Dacă vreți să spuneți Buddy Chaplin, cel care măsoară picioarele
și se zvonește că are un geamăn siamez mort care îi iese din stomac, poate.
Dar Charlie Chaplin? Timpuri noi? Goana după aur? Cred că nu.
- Credeam că nu comentezi. - La naiba!
Am ratat-o! Tocmai a spus ceva amuzant.
Nu zice niciodată ceva amuzant. Sunt doar bon mots forțate și ridicole.
Nu sunt forțate...
Dacă ai fi studiat franceza, ai fi știut că e bon mots.
Sunt mots pe care nu vreau să le știu.
- Sophie e forțată, dar asta e amuzant? - Am auzit!
- Pierdem reclama! - E o reclamă la laxativ!
Da, dar le face să fie amuzante.
E ireverențioasă și a slăbit mult.
Cred că am spus ce aveam de spus.
- Ar fi frumos să fie pace! - Amin!
Hei! Ce se întâmplă acolo sus?
Haide!
A revenit apa caldă la duș.
Zona de cafea a fost curățată și avem o nouă cafetieră.
Avem frișcă și zahăr. Zahăr înseamnă insecte.
- Pentru asta sunt bolurile de zahăr. - Vei primi bolul de zahăr.
Am mutat vopseaua și prelatele din camera de depozitare.
Oglinda a fost atârnată. croitoreasa e aici,
fără mașina de cusut pe care ai promis-o,
dar am găsit o mașină de cusut când am mutat vopseaua și prelatele,
așa că am rezolvat-o.
Acoperișul va fi reparat săptămâna viitoare.
Am găsit trompeta lui Duke. Nu-l găsim pe Duke.
Difuzorul din vestiar funcționează acum,
am transformat pisoarul din toaleta doamnelor într-un ghiveci.
Boise, e un progres.
S-ar putea să te fac manager de scenă.
Sunt manager general, nu regizor de scenă.
Mă ocup de scenă, da. Dar mă ocup și de alte lucruri.
Eu mă ocup de sala din față.
Sunt managerul rampei de încărcare...
- Când vin livrările... - Gata, trebuie să muncesc!
Da.
Două gin rickey, trei daiquiri de banane, un Singapore Sling
- și un White Russian. Extra Russian. - Trei Grasshopper.
Unde e Sherry Flip? Am trei mai tai.
Stați așa! Ce era după Grasshopper?
- Sherry Flip. Mulțumesc. - Manhattan, cireșe în plus!
- Cum merge? - Nu mai e vin alb.
Barman. Șase Paloma la masa de acolo.
- Și mai adu. - Paloma.
Ne trebuie un grepfrut.
Bună.
Scuzați-ne.
Uite! Iat-o!
Ei bine...
Bună seara!
Priviți câte doamne sunt în public în seara asta!
Știți că reducerile la Bergdorf sunt cam la 15 străzi de aici, nu?
Și rochiile de aici sunt jumătate, dar nu cum credeți voi.
Bună seara, doamnelor! V-ați rătăcit?
Se mărită, noi am adus-o.
Ca să o conving să renunțe?
- Cum te numești? - Nora.
Felicitări, Nora! Cum îl cheamă pe logodnicul tău?
- Montgomery. - Ai o poză?
Nu e rău.
Țineți minte: într-o zi, te culci cu el,
a doua zi te trezești cu așa ceva.
Glumeam, domnule.
Și...
Oprește-te.
Cum merge? Îmi place cum arăți.
Sunt ochelarii mei de fată deșteaptă. Sunt falși.
Par reali.
Doamnelor, aud toate cuvintele pe care vă prefaceți să nu le spuneți.
Ei bine, sunt impresionat.
- Dodie... - Imogene.
... și-a depășit recordul anterior,
pe care l-a stabilit acum zece minute, de 80 de cuvinte pe minut.
Nu e cel mai bun record al meu, dar e James Joyce,
- ... așa că am avut emoții. - Ce?
Transcriam Finnegans Wake,
parcă e păsărească, dar e un geniu.
- Știam eu că o să vă înțelegeți. - Puțin spus.
- Dodie e o comoară în carul cu fân. - Imogene.
Nu cred că e așa zicala, dar nu-mi pasă. Doamne!
Să ai libertatea de a scrie, fără să tastezi?
- Toată viața mea va fi diferită! - Sunt angajată?
- Nu te voi lăsa niciodată să pleci. - Sunt ostatică!
- Domnișoară Miriam! - Vin, Zelda!
- Dodie, ești gata pentru Proust? - Imogene!
Adevărata întrebare este: dl Proust e pregătit pentru mine?
Frigiderul e mort. Intru, deschid, nu e lumină.
Lucrurile sunt calde. Încerc să văd dacă e ștecăr.
Îl conectez acolo, nu e ștecăr.
Lumina era stinsă azi-noapte.
Cum adică?
Nu era lumină.
Și le-ai lăsat aici să pută?
- Nu știam ce înseamnă. - Ce...
Ce fel de femeie ești tu? Ai fost căsătorită, ai copii.
- Cum s-a întâmplat asta? - N-are nimic de-a face cu frigiderul.
Prosta nu știe că nu e bine când e stinsă lumina.
O să-l repar. Între timp, să-i întrebăm pe vecini
dacă pot să ne țină niște lucruri.
Intrați, Norma și Lorraine, ne vom așeza,
o să bem ceai cu gheață și puteți să-mi spuneți
tot ce ar putea să intereseze un bărbat despre voi.
- Abe? - Rose.
Fata asta e o minune.
Dacă guvernul ar ști despre ea, ar fi experiment de laborator. Stop!
Scuzați-mă, doamnelor.
Am rezervat camera de zi ieri. Nu ai consultat graficul?
Nu l-am consultat.
A fost ideea ta, așa că am presupus că l-ai consultat.
- Aproape am terminat. - Tu l-ai făcut.
- Plec. Dodie. - Imogene!
Adună-ți lucrurile și urmează-mă.
Putem merge la baie. Acolo lucrez, de obicei.
Mă duc să aduc ceaiul ăla.
Doamne! Ce se întâmplă aici?
Frigiderul a murit și Zelda a uitat că m-a învățat poloneză.
Alo?
Sunt Rose Weissman.
Bună. Sunt Miriam Maisel.
Păreți să aveți un frigider acasă.
Da. Sună minunat. Aș fi onorată să particip.
În regulă. Mulțumesc.
Cum să nu-ți înveți fiica despre lumina din frigider?
E o lumină în frigider?
Miriam, ghici ce?
Am fost invitată la prânzul anual al Consiliului Femeilor din IMM-uri.
Mama ta e acum oficial o femeie de afaceri mică.
Nu, stai, o afacere mică de femei.
Nu, eu dețin o afacere, și e mică, iar eu sunt femeie...
- Primesc prânzul gratuit. - Felicitări!
Mulțumesc.
- Miriam! - Ce?
- Le-am oferit, ele au luat. - Nu le-ai invitat să stea jos.
- Doriți să stați jos? - Pa, Miriam.
Îmi cer scuze. E fiica mea. E ilară.
A fost lovită în cap de un cal când era copil...
E o frumusețe!
Dinah!
La dracu'!
- Cineva te iubește. - Asta nu e dragoste!
Au venit cu un jucător de golf. Am cartea lui de vizită.
- Sun-o pe Sophie Lennon. - Imediat.
Trebuie să-l prinzi!
- Se înmulțesc naibii! - Când o prinzi, spal-o!
La dracu'!
Îmi pare rău, știu, voiam să le mut.
- Sophie Lennon pe linia unu. - Dinah, e o singură linie.
Nu mai spune „linia unu”.
Te face să pari importantă.
Sunt importantă, Dinah.
- Vreau ca oamenii să știe asta. - Închide ușa!
Sophie, încetează, acum!
- Nu e dra Lennon. - Ce bine! Humbert Humbert.
- Dă-mi-o pe șefa ta. - Mă tem că nu pot.
- Se epilează cu ceară. - Ce?
Ia părul din zonele în care n-ar trebui să aibă.
Dawes! Întreab-o pe Susie dacă i-a plăcut Cadillacul.
- Ți-a plăcut Cadillacul? - Spune-i că nu-mi place
și că n-are rost să trimită cadouri,
așa că să înceteze.
Dra Lennon vrea să le aveți. Asta e ideea.
Și întreab-o dacă i-a plăcut Cara...
N-a apucat să termine,
dar cred că întreba despre Caravaggio.
Dawes, habar n-am ce naiba e asta.
Spune-i nebunei că am avut o înțelegere.
Eu o ajut, iar ea dispare dracului!
Are obiecții la generozitatea dvs.
Ea mi-a găsit emisiunea concurs! Spune-i!
- Spune că... - Doar am dus-o la Gordon Ford.
Ea și-a făcut rost de emisiune.
Așa că își poate lua cadourile înapoi.
Dawes, spune-i că...
- Nici eu nu știu ce să zic. - La revedere!
Dinah, adu-mi o portocală nouă!
Vrei să mor de infarct.
Asta vrei, Miriam?
Pentru că faci o treabă bună.
Nu vreau să ai un atac de cord. Ai fost atât de bun cu mine!
Am fost, nu? Sunt un om bun.
Doar că am nevoie de puțin-puțintel timp până la următoarea plată.
Cât adică? Un bissel?
Să zicem, vreo două săptămâni?
Tocmai am obținut o comandă uriașă de vase Tupperware de la 9B.
A adus tot departamentul de geologie, să păstreze fosile.
Nu vorbesc de o comandă de nivel Brownie Wise...
Ce e asta?
A aruncat un castron cu apă către un invitat,
ca să demonstreze etanșeitatea. O legendă.
Cheamă o ambulanță!
Îmi primesc partea când cecul e acceptat,
iar cecul a fost emis de o bancă din Toronto. E canadiancă.
Spune „rotond” și „dispre”.
„Puțin-puțintel” nu sunt cuvinte potrivite pentru un contract legal.
- Ești conștientă de asta? - Mulțumesc pentru înțelegere.
Nepoții tăi te iubesc.
Am nevoie de o băutură.
- Cum ai făcut rost de jeleu pe cămașă? - Dinah avea o nepoată cu jeleu pe ea.
- Nu se potrivește modelului de afaceri. - Avem unul?
Fete. Băutură. Bărbați care o plătesc. Ăsta e modelul.
Dar e amuzantă, nu?
Da, dar transformă localul ăsta în nu știu ce!
Vorbiți despre mine?
Am crezut că ai plecat. Și nu ai bătut la ușă.
Vorbești despre mine?
- Ce-i asta, Boise? - Terrence, dna Maisel
și impresarul ei insistent, Susie.
- Terrence e partenerul nostru. - Unul foarte important.
Și Mario e ceea ce pare a fi.
Dnă Maisel, ai creat agitație.
Cum? Sala e plină în fiecare seară.
- Cu genul nepotrivit de oameni. - Ce gen?
Genul care face cotlete de porc pentru cină.
- Bucătari? - Femei.
Și ce?
Cum adică? E un club de striptease.
Nu o spune așa.
E un local de distracție destinat clientelei masculine.
- Căreia îi plac țâțele. - Și?
Bărbații vin aici să scape de femei.
Cu excepția femeilor de pe scenă.
Și miroase diferit.
- A ce miroase? - Nu miroase a bere, pipi, amoniac.
Am schimbat mirosul? Super!
E atât de rău că nu miroase?
Bine. Bunny are ceva de adăugat.
- Nu-mi place mirosul de pipi. - Nici mie.
Depinde de circumstanțe.
E normal să fiți supărate. Maisel acaparează toată atenția.
De când a ajuns aici, cafeaua e mult mai bună.
Mai puțini ciudați în culise.
Ne-a adus o croitoreasă. Acum hainele nu ne mai cad.
Ar trebui să cadă.
Modelul de afaceri!
Femeile dau bacșișuri mai bune, știi.
Nu am întrebat, dar mulțumesc.
Femeile sunt mai generoase și mai darnice.
Dăm naștere copiilor.
- Ești în afara programului, Bunny! - Ba tu ești, Boise!
N-a fost o insultă. Ai terminat programul, du-te acasă!
Nu sunt discrete, iar polițiștii observă.
După spectacol, bărbații pleacă.
Femeile stau și râd, vorbesc...
Și ce? E mai distractiv.
Afacerea asta e ilegală. Nu înțelegi?
Vânzările de băutură au crescut.
Da, dar sunt aiureli, cu fructe.
Banana daiquiri, Mai Tai, Pink Squirrel.
- Astea-s băuturi? - Toate vor umbreluțele alea mici.
Nici dacă mor nu cumpăr umbreluțe
și un aparat cu produse pentru femei.
- Există? - Desigur.
Foarte elegant. O să fie ca Muzeul Frick.
Încasările au crescut, asta văd eu, foarte mult.
Deci, dacă ne vin bani, rămânem la modelul ăsta.
- Ce model? - Comandați umbreluțele
și produse pentru femei.
Vreau să aibă ce le trebuie cât sunt aici.
Și continuă să-ți faci numărul.
Le vom avea pe amândouă.
Divertisment pentru domni și o femeie comediantă.
- Am încheiat. - Stai.
E timpul să-i dați fetei o parte din banii câștigați la bar.
- În niciun caz. - O angajez în altă parte
și ne luăm publicul.
Avem un contract. Îți amintești contractul?
Cu un club ilegal de striptease fără licență.
Calmați-vă. Doamne! E dur. Ar trebui să fie la ușă.
Discutăm despre partea ei mâine.
- S-o facem acum. - Sunt obosit.
Vreau să merg acasă și să mă uit la Gordon Ford.
Eddie Fisher o să se explice.
- Vreau să mă uit și eu. - Deci, pe mâine.
Noapte bună tuturor!
Te duci acasă?
Ce zici de niște banana daiquiri, Kenny?
Doamnelor!
Răspund eu, Zelda.
Scuze pentru frigider. Te rog, nu fi supărată pe mine pe vecie.
Voi încerca.
Alo?
- Bună ziua, Miriam Maisel? - Eu sunt.
- Pari amuzantă. - Poftim?
Scuze. Sunt secretara lui Susie.
Cred că o să fii mare vedetă, pentru că pari amuzantă.
- Mulțumesc, Dinah. Bine. - Aștepți să vorbești cu Susie?
Susie, Miriam Maisel pe linia unu.
- Nu licărește nimic! - Cred că s-a stricat butonul.
Dă-mi legătura, dar cheamă pe cineva să repare butonul.
Nu pot să sun pe nimeni cât ești pe linie.
- Fă-mi legătura! - Alo?
Voiam să auzi asta de la mine, nu de la unul de la Deli.
Ce să aud?
L. Roy Dunham a lovit din nou.
Ți-a văzut numărul la Wolford și a scris despre el.
E groaznic, nu citi.
- Dar a fost un număr grozav. - Știu. O să-i treacă.
Altceva îl va trimite să se târâie într-o altă direcție.
Când? Au trecut luni de zile!
Nu știu. Uită de el.
Publicul te iubește, asta e tot ce contează.
Da. Ai dreptate.
Spectacolul a fost bun, publicul a fost bun, totul e bine.
Bună. Îl caut pe L. Roy Dunham.
- Cine sunteți? - Miriam Weissman.
- Miriam Weissman, deci doi de S? - Da.
- Grozav. Așteptați aici. - Mulțumesc.
Doamnă Maisel.
L. Roy Dunham. Mă bucur să te cunosc, în sfârșit.
Miroși bine. E Arpege?
- Nu înțeleg. Ești... - L. Roy Dunham.
- Tu. - Eu.
Tu scrii articolele acelea groaznice?
Mie mi se par bune, dar, da.
Dar ești femeie.
- Ce? - Și ai fost întotdeauna o femeie.
Da.
Ar fi o poveste mai bună dacă n-aș fi fost femeie, nu?
Dnă Maisel, cu ce vă pot ajuta?
Poți să nu mai scrii despre mine.
Nu prea cred. Ce altceva?
Poți să-mi spui de ce scrii rahaturi despre mine.
Iată exprimarea elegantă care-mi place atât de mult.
Te jignesc, asta e? Nu crezi că sunt destul de doamnă?
- Nu te găsesc amuzantă. - Sunt ilară!
Ești material bun pentru articole, știi?
Nu sunt multe femei comediante,
dar una ca tine, care arată ca tine și vorbește ca tine,
articolele vin de la sine.
- Sunt articole care mă distrug. - Nu!
- Ai zis că sunt o stricată. - Doar am sugerat. Am vorbit la juridic.
Pari foarte mândră de tine.
M-ai prins într-o zi bună. Tocmai am primit biroul de la fereastră.
L-am luat de la Eddie. Salut, Eddie!
E cam supărat.
A avut biroul ăsta cinci ani. E foarte bun.
Ar trebui să-i citești articolele despre risipa și corupția guvernului...
Bine. E timpul să plec.
Îmi pare rău că ești supărată, dar privește lucrurile așa:
îți păstrez numele în presă.
Îmi place ginul, în caz că vrei să trimiți un cadou.
Bine. Străduiește-te.
Dacă tu crezi că o să mă distrugi sau o să mă dai afară...
Doamne, nu, ar fi oribil! Ești o comoară.
Disensiunea cu Sophie Lennon a fost bună,
dar să urmeze fiascoul cu Shy Baldwin? Mulțumesc!
Ai idee cât de greu e să faci ceea ce fac eu?
Să intru în cluburi conduse de bărbați,
dominate de bărbați
și să fac bărbații să mă asculte?
De aceea scriu despre tine.
Când îi dau editorului un articol despre tine, cât mai dur, îl publică.
Am o poziție. Primesc biroul ăsta. Sunt respectată ca femeie.
E greu să fii femeie în jurnalism.
Ține-o tot așa!
I-au interzis să intre în studiourile Paramount tot restul verii.
A venit deghizat o dată
și l-au dat afară pe Melrose!
Dră Miriam! A venit prietena ta bună, Sophie Lennon!
Nu e prietena mea bună.
Tocmai ne-a spus o poveste despre Mickey Rooney și o banană înghețată.
Prea mult amuzantă!
Ce drăguț!
E uimitor să ai o persoană atât de amuzantă în casă.
Da. Zelda, te rog, lăsați-ne singure.
Haideți, toată lumea.
- Mulțumesc, dră Sophie! - Eu îți mulțumesc, dră Zelda.
La revedere tuturor. Pa!
Frate, sălile în care dai reprezentație sunt din ce în ce mai mici.
La revedere.
Nu ești nici măcar un pic curioasă de ce am venit?
Parcă ți-e sete, pot să te servesc cu ceva?
Ăsta e apartamentul meu. Nu vreau nimic.
- Atunci poți aștepta afară, Dawes. - Desigur, doamnă.
Nu-mi place asta.
Ultima dată când te-am văzut,
arătai strălucitor în roșu.
Iar tu îți reveneai după eșecul de pe Broadway.
Bine. Să trecem la subiect.
Am nevoie de ajutorul tău.
- Pentru ce? - Știi ce.
- O vreau pe Susie înapoi ca manager. - Sophie...
Ea e viitorul și mă face să am încredere,
am nevoie de ea în colțul meu.
N-o pot convinge pe Susie să facă asta nici dacă încerc.
- Și nu am de gând să încerc. - De ce?
De ce?
Pentru că te urăsc!
Te urăsc! Cu o ură arzătoare cât o mie de sori!
E multă ură, Sophie!
Începe aici, fierbe aici, clocotește aici.
E un vulcan de ură clocotit, zvârcolit, care scuipă lavă.
Chiar te urăsc!
Ai dificultăți financiare.
- Ba nu. - Ba da.
Asta e o șaradă.
- Ai datorii până la țâțele de alabastru. - Ți-ai ratat chemarea de poet.
Vrei să-ți enumăr creditorii?
- Sophie... - Băcanul, brutarul, spălătoria
nu te mai primește și nici măcar nu-ți dă înapoi ultimul lot de haine.
Ești datoare 30$ la compania de electricitate,
20$ pentru gaz și apă,
200$ la Bloomingdale,
frigiderul tău s-a stricat și Zelda e supărată rău pentru asta.
Dar cea mai mare datorie a ta e la Moishe Maisel.
- E socrul tău, nu-i așa? - Cine ți-a spus asta? Susie?
Doamne, nu! Detectivul meu particular.
Poate găsi orice despre oricine.
Și dacă nu reușește, poate să planteze orice despre oricine.
Dar, în cazul tău, nu e necesar să planteze nimic.
Ești o grădină în floare.
- De ce faci asta? - Pentru că am o ofertă.
- Vino să lucrezi în emisiunea mea. - Poftim?
Fă introducerea.
Ești nebună.
Vii înainte de emisie, întâmpini publicul,
le spui regulile, faci câteva glume.
Uneori, arunci cu bomboane.
- În niciun caz! - E simplu.
Ei vin acolo să râdă și să scape de căldură.
Lucrezi puțin și e aproape, cu metroul.
Vei primi o grămadă de bani, prea mulți bani. O să mă asigur eu.
Cum te-ar putea asta ajuta să te împaci cu Susie?
Singura mea șansă e prin tine.
Dacă noi ne înțelegem, Susie se calmează și va vrea să fie impresarul meu.
- N-aș lucra niciodată pentru tine. - Vei lucra pentru NBC.
Și partea cea mai bună? Nu va trebui să mă vezi.
Tu o să dai reprezentație, o să pleci, apoi vin eu.
Și așa va fi.
Și, într-un an, poate mai puțin, nu o să mai ai datorii.
O să-ți dau și un frigider.
Și o să-i pun botniță și lui L. Roy Dunham.
Scorpia aia merită pedepsită.
Femeile ar trebui să se ajute reciproc, nu crezi?
- Unde e? - Nu știu.
Am luat cina, am venit înainte, să mă asigur că e totul gata.
- Cred că s-a dus într-un bar. - Un bar?
Tipul ăsta e un bețiv?
Lasă-mă să dau un telefon. Nu trebuia să-l scap din ochi.
Te-am lăsat să mă convingi să angajez un magician beat?
Nu știu pe cine să sun.
Sunt de acord cu dispariția unui magician, dar nu înainte să urce pe scenă.
- Trebuia să fii în tren. - Știu.
- Putem vorbi? - Ce s-a întâmplat?
- În birou. - Sigur.
Mă întorc imediat.
Sigur, e plăcerea mea să închid telefonul pentru tine.
Nu trebuia să-l angajez pe tipul ăsta. L-am angajat fără să-l văd. Sunt idiot.
Ei bine, eu sunt însărcinată.
Ai întrebat despre ce voiam să vorbesc?
- Nu. - Bine.
Voiam să vorbesc despre faptul că sunt însărcinată.
- Ești însărcinată? - Da.
- Ești sigură? - Da.
- Chiar ești sigură? - E un obicei în cultura mea.
O modalitate sigură de a ști dacă o femeie e însărcinată.
- Care e? - Să facă un test.
- Sunt sigură. - Rahat!
Rahat!
Așa am zis și eu.
Suntem pe aceeași lungime de undă.
- E vina mea. Ar trebui să știu. - Și eu.
O să fiu medic. Urmez o cale.
- Da, știu. - O să fiu doctor.
- Știu. - O să fiu doctor!
- Te-am auzit. - O să fiu doctor!
Știu că o să fii, de ce tot repeți?
Nu-ți spun ție, ci mie.
Trebuie să o spui mereu la început, ca să știi că celălalt te-a auzit.
Și apoi, iar și iar, ca să-ți amintești
că o să fii medic, cu adevărat.
Și apoi o spui din nou, să-ți amintești că o să fii,
și nu uiți, nu îți pierzi concentrarea,
și nu rămâi însărcinată!
Mă duc la culcare spunând asta. Mă trezesc spunând asta.
Știu! M-am trezit lângă tine. Vei fi doctor.
- Ai un interviu pentru rezidențiat mâine. - Am un interviu mâine!
- Urcă-te în tren. - Dar sunt însărcinată!
- Ești în siguranță. - E înghesuială.
Mei, o să găsim o soluție. Avem timp.
Am dat-o în bară cu multe lucruri. N-o s-o dau în bară și pe asta.
- Lasă-mă să-ți chem un taxi. - Am unul afară.
Atunci, pleacă!
Sună-mă din gară, când ajungi la Chicago,
și când ajungi la hotel...
O să sun de multe ori, promit.
Vei fi doctor.
- Alfie! - Ești foarte supărată pe mine.
Te-am căutat peste tot.
Ăsta nu e un condiment. Cred că am tras pe nas praf de pușcă.
Te așteaptă o sală plină de oameni.
Știu.
- Dar ție nu-ți pasă? - N-am spus asta.
- Ai băut? - M-am gândit la asta.
Faci doar niște cumpărături?
Astăzi, acum 20 de ani,
am câștigat Major Bowes Amateur Hour.
- Aveam 12 ani. - Impresionant.
Orson Welles m-a dus să luăm prânzul. A comandat pentru amândoi.
Apoi a pus o întrebare foarte pertinentă.
„Ce înseamnă pentru un magician să dea reprezentație la radio?”
- Bună întrebare. - Apoi a mâncat ambele porții de mâncare.
- Tipic pentru Orson. - Când a terminat,
s-a dus la toaletă și i-am băut martiniul și mi-a plăcut.
Era ca punciul, dar cu acea forță teribilă.
Ce e asta? O cumpăr.
- Nu face ceea ce faci. - Ce fac?
- Te convingi să nu o faci. - Da?
Ești cel mai bun pe care l-am văzut. Nu ești fals. Ești special.
Cred asta. O să poți. Lasă-mă să te ajut.
- Nu știu. Simt că... - Ce?
- Ce simți? - Totul!
Mă pricep.
Ești al doilea client dintr-o listă viitoare cu clienți revoluționari
și nu renunț la tine!
- Cauze pierdute, asta e specialitatea ta? - Întreabă-l pe Sigmund Freud.
- Pot, știi? Vorbesc cu morții. - Bine.
Spune-i lui Siggie să te urmărească, pentru că te întorci pe scenă.
Dacă o să eșuezi, o să eșuezi spectaculos.
- E un discurs de încurajare? - La naiba, da!
- Folosești mult cuvântul „eșuează”. - Dar ai înțeles esența.
În seara asta nu urci pe scenă.
Îți cumpăr eu aia. Te duci acasă și te joci cu ea.
Și, după ce se sparge, căci se va sparge,
o să exersezi pentru spectacolul pe care ți-l rezerv mâine.
Bărbatul de la club va fi foarte supărat.
Nu e orice bărbat. E Joel.
Mă ocup eu de el.
Doar nu bea, bine?
Pentru că ești cel mai jalnic și mai neglijent bețiv din câți am văzut.
- Unde e chestia aia pe care o vrei? - E în buzunarul tău.
Să-mi bag, te pricepi!
- Încerc să scap de ea! - Știu.
Asa nu înseamnă că scapi de ea!
E vorba de bani. Sunt bani anonimi.
E un geniu malefic.
Toți psihopații Patriciei Highsmith sunt inspirați de ea.
Am nevoie de bani și de un frigider.
- Mi-a trimis valize și o mașină! - E în zonă. Nu merg mult.
Păcat, pentru că am valize și o mașină pe care ai putea-o folosi.
Susie?
Astea sunt gospodine. Nu poți spune „țâțe”.
- Nu voi spune „țâțe”. - Crezi că poți?
- Cred că pot. - La naiba!
- A făcut sex cu Cubby O'Brien. - Și? Stai, ce?
De la Disney? Nu-mi vine să cred.
Să lucrez pentru o femeie care l-a pângărit pe iubitul Americii?
Nu cred că el e iubitul Americii.
America îl iubește pe Cubby O'Brien, Miriam! Trezește-te!
La dracu'!
Dnă Weissman, urmați-mă.
Rose Weissman. În sfârșit, ne întâlnim față în față.
- Ai găsit ușor localul? - Da. E minunat.
N-am mai fost la Brighton Beach, pare un răsfăț.
Te rog, stai jos.
- Eu sunt Benedetta. - Benedetta...
- Fără nume de familie. - Da.
Îmi știi numele de familie.
- Eu sunt Gitta. - Molly.
- Dra Em. - Mă bucur să vă cunosc.
Acesta e tot grupul?
- Bei sherry, nu-i așa? - Da.
Nu în timpul zilei.
Mulțumesc.
Trebuie să spun,
cred că e minunat să avem un Consiliu al femeilor din IMM-uri.
Femei împreună cu un obiectiv comun.
Ca fetele cercetași, dar fără campingul enervant.
Heringul e foarte bun azi.
Spune-mi, Benedetta, cu ce te ocupi, mai exact?
Eu? Ajut oamenii.
Foarte nobil.
Îi ajut să se găsească și să se îndrăgostească.
- Îi ajut să se căsătorească. - Parcă ai fi o pețitoare.
Dră Em, cu ce vă ocupați?
Sunt o așa-zisă matroană matrimonială.
Cu alte cuvinte, pețitoare.
Gitta, dar tu?
- Pețitoare. Dă-mi muștarul. - Molly?
Sunt asistentă și în weekend predau fabricarea de saboți.
Glumesc. Sunt o pețitoare.
- Și tu, Rose Weissman? - Ș eu sunt pețitoare.
De cât timp, Rose Weissman?
Poți să-mi spui Rose.
- Rose nu mi-a răspuns la întrebare. - Nici nu mi-a dat muștarul.
Sunt relativ nouă în domeniu, de câteva luni.
Se pare că te descurci bine într-un timp atât de scurt.
Norocul începătorului.
Ai văzut un câine care încearcă să mănânce mâncarea din castronul altui câine?
- Din fericire, nu. - E urât.
Foarte urât.
Un câine are un castron, n-ar trebui să își împartă mâncarea.
Cred că a fost o neînțelegere.
- Nu ești pețitoare? - Ba da.
Nu încerc să mănânc mâncarea nimănui.
- Ai prins fetele Melamid. - Melamid e teritoriul meu.
- Nu înțeleg. - Manhattanul e împărțit în teritorii.
E singurul mod de a păstra pacea de după războaie.
- Războaie? - Nu vrei să știi despre războaie.
Am pierdut multe doamne bune în războaie.
Însă, când toată lumea și-a primit bucata, războaiele au încetat.
Fiecare dintre noi avem teritoriul nostru. Little Italy, Lower East Side...
Upper Manhattan, Harlem, Washington Heights...
West End, Midtown, Hell's Kitchen...
Evreii sunt peste tot,
dar eu rămân la evrei, iar Melamid e evreu.
Ei bine, îmi pare rău. Nu știam despre teritorii.
- N-ai primit scrisoarea noastră? - Ce scrisoare?
- Scrisoarea pe care ai ignorat-o. - Cea în care scria „Stop”.
Acea scrisoare. Da, am primit-o. Doar că nu am înțeles.
- Nu ai înțeles „stop”? - E un singur cuvânt.
- Ești idioată? - Acum am înțeles.
- Bun. - Dar, doamnelor, serios.
New Yorkul e un oraș foarte mare. Există destui clienți.
Nu cred că ne-ai ascultat.
Nu ești bine-venită. Deranjezi.
Ești concurența de care nu avem nevoie și pe care n-o vrem.
Suntem doamne și am vrut să-ți dăm o șansă.
Dacă ai fi făcut asta în Staten Island,
n-ar fi rămas decât pălăria din tine.
Nu vreau să-ți spun ce-ar fi făcut cu ea.
Dacă vrem, putem să-ți facem viața foarte grea.
Ce vrei să spui?
Pentru început, știm despre fiica ta și spectacolul cu striptease.
- Domnul Melamid nu ar fi de acord. - Niciun client n-ar fi.
N-are nicio legătură cu afacerea mea.
Afaceri?
Ce știi tu despre afaceri?
Pețitoria nu e o afacere.
E o tradiție de zeci, sute de ani.
Familia mea împerechează Harlemul de când Harlem se scria cu doi de a.
- Trebuie să te oprești. - Oprește-te!
- Oprește-te și dă-mi sarea.
E clar?
Bun.
Mâncăm acum?
Cotletele de aici sunt foarte subțiri.
Și crocante.
Ai o pălărie frumoasă, apropo.
E un public bun azi, majoritatea turiști, localnici, măicuțe.
- Ca de obicei. - Voi încerca să nu-l insult pe Papă.
E bine să implici publicul, poți să interacționezi cu el.
O să dăm tuturor suporturi de oale cu sigla emisiunii.
- Le plac suporturile. - Și mie.
Un lucru pe care îl avem toți în comun
e că toți o iubim pe Sophie.
- Îmi pare rău. - Da. O iubim pe Sophie.
Bine. Se pare că suntem gata. Du-te și distrează-te.
Eu o să fiu pe aici. Baftă!
- Sparge-i fața lui Sophie! - Ne vedem mai târziu.
Bună ziua tuturor!
Sunteți gata să vedeți Secundele contează cu Sophie Lennon?
Da!
Păcat, suntem la o emisiune de gătit.
Cui îi place caserola de somon? Nu. Sunteți unde trebuie.
Rețineți câteva lucruri.
Nu se fumează, nu se mănâncă
și, când se aprinde lumina roșie, înseamnă că suntem invadați de ruși.
Sau că se filmează, una din două. Ambele sunt interesante.
Când iese Sophie,
vreau să țipați de parcă v-a luat foc părul.
Și dacă, la un moment dat, chiar ia foc, ieșirile sunt acolo și acolo.
Doamne, ce public arătos avem azi!
Voi doi păreți îndrăgostiți, greșesc?
Suntem logodiți.
Interesant! Și vreți copii imediat?
- Cred că da. - Da.
Grozav. Am doi pentru voi,
Ethan și Esther. O să-i spăl,
trebuie doar hrăniți și adăpați regulat.
E o plăcere să fac afaceri cu voi.
Salut! Sunt Susie Myerson, impresar.
Am venit să-l salut pe Mike Carr.
După un prânz împreună.
- Ești pe listă? - Cu cine trebuie să vorbesc?
Cu mine. Numele tău e Susie Myerson?
De fapt, este... Carol Jacobson.
- Da, uite-mă. - Ești mama vitregă a lui Gordon?
Da. Îl iubesc ca și când ar fi al meu.
Fă pași.
Mereu trebuie să fac pași cu ăștia.
Mi se pare că mulți dintre voi nu sunt din oraș.
Ridicați mâna. Haideți.
Și câți dintre voi aveți ghiduri turistice pentru New York?
Unii dintre voi le aveți, recunoașteți.
Dați-mi să văd.
Acesta este singurul loc unde puteți vedea
un musical de pe Broadway, o emisiune concurs și un jaf, toate într-o zi.
Să vedem. Scrie aici:
„Pentru siguranța dvs., încercați să nu păreți turist.”
Ceea ce e greu când ai un ghid turistic în mână.
Vor să arăți ca un localnic foarte prost.
Ce-i cu râsul ăsta?
E fata ta. E bună. Foarte bună. Publicul o adoră.
Bun. O să funcționeze.
Mai sigur e să mergi cu un baston și o sticlă plină pe jumătate de whisky.
N-o să se apropie nimeni.
- E amuzantă! - E foarte amuzantă!
„Coney Island, un loc perfect pentru o vizită de o zi.
„Newyorkezii merg repede,
„așa că măriți pasul, ca să nu-i enervați pe localnici.”
Un alt mod bun de a nu-i enerva pe localnici? Plecați din oraș.
A fost chiar atât de amuzant?
Nu, dar eu sunt!
Sophie, bună!
Începe spectacolul?
În câteva minute.
M-am gândit să vin aici și să-i salut pe acești oameni frumoși!
Se pare că ați terminat aperitivul și vreți antreul, nu?
Bravo, dar știți, dacă mâncați repede, s-ar putea să aveți gaze.
Nu și dacă aperitivul e bogat,
așa că e în regulă!
Să facem un sondaj, da? Vreți să plec?
Nu!
Poporul a vorbit!
Haideți să vă fiu eu ghid prin New York.
Nu vă deranjați să luați prânzul la Tavern On The Green.
Îmbătați-vă în timpul zilei, luați o sticlă și ne întâlnim la Ramble.
Sfatul meu e să nu luați trăsura.
Dacă vreți zdruncinături și miros de bălegar,
opriți un taxi.
Și nu mergeți nici la caruselul din Central Park.
Dacă vreți să mergeți în cerc cu copii idioți,
haideți în camera scenariștilor mei.
Nu trebuie să mergeți la Muzeul de Istorie Naturală.
Dacă vreți să vedeți un dinozaur, ați venit la locul potrivit!
Ce amuzant!
Mike!
- Ce e? - Susie Myerson.
- De la Stage Deli. Sophie Lennon? - Da. Ce faci?
Chestia aia cu Sophie a fost bună, recunoaște.
- Gordon a fost mulțumit. - Deci am succes.
Am o clientă, o super comediantă. Dă publicul pe spate.
Emisiunea lui Gordon e locul perfect pentru lansarea ei.
Ți-o ofer ție înainte să merg la Jack Paar.
- Super. Care-i șmecheria cu ea? - Ce?
A fost condamnată? Triunghi amoros?
- E comediantă. - Nu înțeleg.
- E doar o comediantă bună. - Bine.
Cred că pot să trimit un băiat. Unde e reprezentația?
Face încălzire cu publicul pentru Sophie chiar în clipa asta.
- Nu contează. - Dar are reprezentație în Midtown.
- Vinde toate biletele. - Cartierul Latin? La Roxy?
- Nu. - E un local din centru?
- Nu. - Unde pot să o văd?
Unde?
Nu am un loc în care să o vezi!
Priviți coafura!
Wilt Chamberlain n-ar putea vedea peste chestia aia.
Părul tău e atât de înalt,
că n-ai nevoie de un stilist, ci de un controlor de trafic aerian.
Părul ei e atât de înalt, că vârfurile despicate au rău de înălțime.
Părul ei e mai înalt decât facturile neplătite ale lui Midge.
Părul ei e mai înalt decât tensiunea lui Sophie.
Părul ei e mai înalt decât piedestalul pe care se crede Midge.
Părul ei e mai amețit decât Sophie Lennon într-o seară de marți.
La naiba, marți dimineața. La naiba, în fiecare dimineață!
- Ce faci, dle? Cum te cheamă? - Cum te cheamă?
- Morty. - Stella.
De unde ești?
- Milwaukee. - Westport.
- Morty. - Ne bucurăm că ai venit.
- „Milwaukee Morty.” - Dacă am nevoie de tine,
- ... o să strig: „Stella!” - „Soția mea, Poughkeepsie Patty!”
- Dați-mi microfonul mai tare! - Și pe al meu!
- Încerc să fiu auzită în spate. - Vrei autograful meu?
Vă dau cu plăcere unul.
Sau o boală incurabilă, nemaiîntâlnită de la Columb?
- Ți-ar da și așa ceva. - Ai grijă cum vorbești.
Nu suntem în cârciuma aia ieftină în care lucrezi tu.
Da, suntem pe platoul de filmare al unui concurs.
Un loc drăguț pentru o comediantă trecută, în care să-și trăiască ultimii ani.
Și ce emisiune concurs!
Un alt sondaj!
Cui îi place Secundele contează? Haideți.
Secundele contează. Ca atunci când dezamorsezi o bombă.
Are sens, căci jumătate dintre glumele lui Sophie sunt bombe!
Sau când tragi sfoara unei parașute.
A trebuit să faci asta
când Shy Baldwin te-a dat afară din avion?
Înțeleg reclamele la laxative acum. Sunt perfect pentru cineva plin de rahat!
Bine, oameni buni, cine vrea suporturi de oale gratuite?
Subtitrarea: Ligia Constantinescu
redactor Robert Ciubotaru