Bare prøv. Det er én gang, bare prøv.
Lenny! God morgen, har du lyst på kaffe?
Vi har bageler, bialyer, grapefrukt. Du kan få en blintz.
Gå for blintz. Blintz er et fantastisk valg.
Unnskyld, hvem er dere?
-Frøken desember. -Du er ikke lik deg.
Du snakket om frøken desember den kvelden vi var i fengselet.
Jeg har vært i fengsel med mange.
Vi sa til barna at du hadde mageknip fordi du hadde spist for mange kjeks.
Hold deg til den historien.
Jeg stemte på sannheten.
Jeg var ikke i humør til å beskrive alkoholforgiftning.
-Hvis han spør... -Hvem da?
-Ethan. -Jeg vet ikke hvem...
Hvis et barn spør hvorfor du er her, er svaret ditt...
Jeg trodde du sa han var smart.
Jeg snakket om humoren hans. Han kan være en idiot.
Unnskyld meg!
I går hadde jeg flere ting på meg.
En jakke, sko, lommebok. Hører noen flere det?
Suksess!
-Se hvem som er våken. -Vent. Du.
-Jeg kjenner deg, -Jeg kjenner deg òg.
Du har et godt sovehjerte.
Ethan klatret over deg for å hente brannbilen.
Vent!
Ok. Dette skjedde ikke.
Jeg ser Hudson River fra vinduet.
Upper West Side!
Det må være noen andre som skriver for ham.
-Vil du ha kaffe? -Vi tilbød.
Beklager jeg ikke var her da du våknet, men datteren min har pottetrening.
I dag var hun veldig flink.
I går var en katastrofe. Vi må skifte tapet.
Alle har sine opp- og... Kan jeg...
-Vil du ta en dusj? -Nei.
-Jeg syns du burde det! -Jeg skal dusje når jeg...
Pokker!
-Hvordan kom jeg hit? -Hva husker du?
Ingenting.
I går kveld kjørte jeg hjem fra klubben
og så deg bevisstløs på bakken.
Jeg spurte hvor du bodde, og du sa: "Fint hår."
Sa jeg: "Fint hår"?
Nei. Vi holder oss til det, for vennskapets skyld.
Jeg sa takk og tok deg med hit til min sønns rom.
-Med den lille senga. -Han er fem.
-Ble jeg ranet? -Ikke som jeg vet.
Hvor er skoene, jakken, lommeboken og klokken?
Zelda presser jakken og pusser skoene.
Jeg gjemte lommeboken fordi Ethan har en fase der han spiser penger,
-og jeg skal se etter klokken din. -Vent!
-Jeg trenger buksene dine. -Jeg også.
De er rynkete. De er dårlige bukser.
Du må bli bedre kjent med dem.
Ok! Jeg fant klokken din!
Zelda, jakken er fin. Vil du gi henne buksene dine?
-Du kan tippe. -Han beholder buksene, Zelda.
Sko og lommebok.
Ethan fant den, så jeg skal betale deg tilbake.
-Jeg fant ikke slipset. -Behold slipset.
-Lenny... -Jeg har slips.
Takk for dette, men neste gang du ser meg
og tror jeg trenger hjelp, bare gå videre.
Du!
Du! Dramaqueen!
Blindvei!
Kan vi bare... Lenny!
Heisen...
Hvorfor bor du så høyt oppe?
Hvorfor... Seriøst? Lenny!
God morgen, Mrs. Teitelbaum. Lenny!
Lenny!
Har dere ikke drosjer i Upper West Side?
Kanskje de unngår deg.
-Her. -Hva er det?
-Skoen din. -Nei, jeg har på...
-Den var på nå nettopp. -Hvorfor er du så opprørt?
Jeg reddet deg fra fortauet, og du er sint på meg?
-Du burde være takknemlig. -Jeg er det.
Gå og beskytt tapeten for enhver pris.
-Du oppfører deg barnslig. -Selvsagt, jeg er komiker.
-Gå inn igjen. -Lenny Bruce! Det er Lenny Bruce!
-Hei, Lenny! Du er best! -Hallo. Takk.
-Jeg skjønner ikke hva som foregår. -Ikke?
Du er kongen, Lenny!
Takk. Som min undersått kan du tre av. Begge to.
-Du bør... -Ikke si hvordan jeg skaffer drosje.
Sa ikke hvordan. Jeg sa hvor du skaffer drosje.
Jeg har skaffet drosje siden før du ble født!
Lenny, jeg snakker til deg, se på meg!
Er det slik du er når du får hjelp?
Jeg roser deg, og du ignorerer meg.
Beklager. Har dere møttes?
Faen ta deg, Bruce! Du er som de fattiges Mort Sahl!
-Det er grønt lys. -Stryk buksene dine, jævel!
-Hvorfor oppfører du deg slik? -Fordi dette ikke er mitt miljø!
Dette stedet. Det forkleet.
Besta og besten spiser frokost, barn løper rundt og lærer å drite.
Leni Riefenstahl krever buksene mine.
Den siste er litt mitt miljø...
Jeg er helt lamslått.
-Du mente det godt. -Ja.
Jeg tok deg med hjem
så du fikk sove i en seng og ikke i varetekt.
Beklager at det ikke er ditt miljø.
Jeg bryr meg ikke om barna. Jeg har et barn.
-Har du det? -Ja.
-Gutt eller jente? -Jente.
-Du har aldri nevnt henne. -Ikke det?
Alle gangene vi har strikket
mens paiene har stått i ovnen,
har jeg ikke nevnt jenta mi for deg?
Det er fordi vi ikke skal det.
Ikke slik det fungerer. Vi er komikere, nattens skapninger!
Vi diskuterer utskeielser og pornografi.
Spøker om diktatorer som kommer på middag,
hvordan Stalin liker biffen sin.
Vi bruker ikke forklær og diskuterer pottetrening.
Hvis jeg vil snakke om datteren min, ringer jeg mamma.
-Hva gjør du? -Jeg må tisse.
Kom opp igjen og bruk badet der.
Du kommer til å spille musikk. Jeg vil ikke høre musikk mens jeg tisser.
Endelig.
Hør her, jeg vet...
-Her. -Unnskyld.
Hva tror du at skjedde i går?
Nei, for drosjen, skopussen og blintzen.
Jesus!
Var en kjempeflink snekker.
-Er ikke du Lenny Bruce? -Bare kjør.
Mirakuløse Mrs. Maisel
-Sentralbordet. Hva er nummeret? -Nummeret til en nattklubb.
Hva er navnet på nattklubben?
Jeg vet ikke, men den er i Chinatown. Hjelper det?
Nei.
Kan du søke opp klubber i Chinatown?
Nei.
Kan du liste opp noe som høres ut som en klubb?
Jeg kunne det.
Kan du svare på alle anropene de neste seks timene?
Jeg er en talentmanager. Har du vurdert å gå på scenen?
Vent! Prøv Joel Maisels klubb i China...
Hallo?
Dere skulle dele.
-Dinah! -Ja?
Jeg må snakke med Mike Carr.
Jeg har lagt igjen to beskjeder.
-Brukte du mitt navn? -Gud, nei.
Bra.
Jeg setter pris på at du spiser alt dette i sengen min.
-Du burde få damen til å finne klubben. -Hvem?
Damen som sitter der ute. Få henne til å finne klubben.
Det er vel derfor hun er der?
Hun sitter der hver dag og lytter.
Ikke spis i sengen, og pass egne saker.
Nei. For mange instruksjoner på en gang.
-Takk. -Ha en fin dag.
Du fikk en ny. "Verdens viner".
Prikken over "I"-en er en liten globus.
Best du gjemmer den før Alfie tar frem passet.
Miss Lennon er jammen takknemlig.
For at stemmene i hodet ikke er i fagforening.
Midge sin eks har en klubb i Chinatown, og jeg prøver...
På saken.
-Jeg husker ikke navnet. -Jeg er på saken.
-Hvem var dette? -Niesen min, søsteren min måtte jobbe.
Jeg vet ikke om det er det mest profesjonelle.
Sekretærene på de andre kontorene gjorde det.
-Du jobber ikke på de kontorene lenger. -Jeg er i telefonen!
-Jeg er Susie Myerson. -Det sto at det var kjeks.
Hater å bli løyet for.
Kan du ikke finne en blondine som du kan sage i to?
Joel Maisel på tråden.
-Ikke så kjapt. -Jo.
-Joel Maisel. -Ja.
-Fant du ham? -Ja.
Jeg sa ikke navnet.
-Skal du ta telefonen? -Ja.
Det er en jævla tryllekunstner.
Joel? Hallo.
Susie Myerson fra Susie Myerson og partnere.
-Hvordan går det, kompis? -Hvem er dette?
Susie Myerson fra Susie Myerson og partnere.
-Håper jeg ikke forstyrrer. -Hvem er dette?
Du er en morsom fyr.
Joel, jeg ringer i dag for å snakke om...
-Vet du hvem dette er? -Enten Bette Davis eller Rock Hudson.
-Jeg prøver å nullstille forholdet vårt. -Vi har ikke et forhold.
La oss skape et.
Jeg er talentmanager, du eier en nattklubb.
Vi kan gjøre forretninger sammen. Hold kjeft og oppfør deg profesjonelt.
Manager, gi deg.
Du har én klient, og hun kan komme hit når som helst.
Jeg har en ny og spennende klient nå.
-En du ikke har knullet! -Komiker?
Tryllekunstner.
-Korttriks og sånt? -Nei. Mye mer.
Han har utrolige fingerferdigheter.
En illusjonist. En hypnotisør. Helvete, han kan være magisk.
Det fins ingen som ham.
Du må gjerne booke ham på den nye klubben din.
Jeg har hørt mye fint om den, forresten.
Slutt. Det er skremmende.
Jeg tar den plassen du gir ham.
Han er veldig kul. Ungene vil elske ham.
-Jeg må se hva han kan. -Absolutt. Første show er gratis.
Liker du ham, booker du ham for en måned. Avtale?
-Vi får se. -Erfaren forretningsmann.
Vi skal skape vakker musikk sammen.
Ok, ha det.
Jeg satt på kjeksene.
Oscar Levant, hvor mange sekunder vil du bruke på neste spørsmål?
Du har 37 i banken.
-Jeg kan bruke 18. -Greit.
På 18 sekunder
skal du nevne alle delstatene som begynner på M eller C.
Start klokken!
M: Mississippi, Missouri, Maine, Melinda.
Ikke en delstat, men en ekskone.
Forlot du unionen?
Etter hun skjøt på Fort Sumter.
Mamma! Pappa! Barna sover og jeg skal ut!
-Jeg ble truffet i hodet med et brak. -Jeg hørte braket.
Unnskyld, hvem snakker?
Vil du legge deg på gulvet?
Du kan legge hodet på noen merke-grytekluter.
Jeg bruker heldigvis to flasker hårspray.
Jeg ser at du gjemmer deg der, Pete.
Pete er den skyldige. Ok, Oscar, jeg har ikke glemt deg.
Start klokken!
Montana, California, Connecticut, Cucamonga.
-Er det en delstat? -Heller en forvirring.
Tiden er ute.
-Hva glemte han? -Han glemte Michigan, Colorado...
-Hva foregår her? -Seconds Count, det er så gøy.
Sophie er så morsom. Hun er på sitt beste.
-Jeg mente TV-brettene. -De er til Sophies show.
Går du glipp av et, kan du ikke snakke med noen,
for det er alt folk snakker om.
-Så på torsdager spiser vi her. -Annerledes.
Barna sover, og jeg drar ut.
Vi snakkes.
Dere vet at hun prøvde å ødelegge karrieren min?
-Hvem? Sophie? -Ja, Sophie.
-Det tilhører fortiden. -Samme det. Fortsett.
Det tilhører ikke fortiden.
-Vi går glipp av programmet. -Det er nostalgi.
Dere husker henne fra da det var gøy å leke slå på hjul?
Det er fordi vi synes hun er morsom.
-Hun er vår nye Chaplin. -Ingen kommentar. Adieu.
Hvis du mente Buddy Chaplin, han som måler føtter
og skal ha en død siamesisk tvilling stikkende ut av magen, kanskje.
Men Charlie Chaplin? Moderne tider? Gullfeberen? Neppe.
-Trodde ikke du hadde noe å si. -Pokker.
Gikk glipp av det! Hun sa noe morsomt.
Hun sier aldri noe morsomt. Det er latterlig konstruert bon mots.
De er ikke konstruerte...
Om du studerte fransk, visste du det var bon mots.
Det er mots enn jeg trenger å vite.
-Sophie er konstruert, men det er gøy? -Jeg hørte det.
-Vi gikk glipp av reklamen! -En reklame for avføringsmiddel.
Ja, men hun gjør dem morsomme.
Hun er så uærbødig, og hun har slanket seg mye.
Nå skal jeg være stille.
-Stille hadde vært fint. -Amen.
Hei! Hva skjer der oppe?
Kom igjen!
Varmtvannet i dusjen er tilbake.
Kaffeområdet ble vasket, vi har ny kaffetrakter.
Og fløte og sukker. Sukker gir insekter.
-Derfor har man sukkerskål. -Du skal få sukkerskål.
Vi flyttet maling og presenning fra lageret.
Speilet er hengt opp, og syersken er her.
Hun kom uten symaskinen du lovet,
men vi fant en symaskin da vi flyttet malingen og presenningen,
så vær så god.
Taket blir reparert neste uke.
Vi fant Duke sin trompet. Vi finner ikke Duke.
Høyttaleren i garderoben fungerer,
vi gjorde om pissoaret på damatoalettet til en plantekasse.
Boise, dette er god fremgang.
Kanskje du blir scenesjef.
Jeg er ikke scenesjef. Jeg er sjefen.
Jeg styrer scenen, ja. Men jeg styrer andre ting.
Jeg styrer forrommet.
Lasterampen, jeg er definitivt sjefen...
-Når leveringene kommer... -Det var det, jeg må jobbe!
Ja.
Hei!
To gin rickeyer, tre banandaiquirier, en Singapore Sling
-og en White Russian. Ekstra russisk. -Tre Grasshoppere.
Hvor er Sherry Flipen? Jeg har tre mai taier.
Vent. Hva kom etter Grasshopperne?
-Sherry Flip. Takk. -Manhattaner, ekstra kirsebær!
-Hvordan går det, Kenny? -Tom for hvitvin!
Bartender. Seks Palomaer til det bordet rett der nede.
-Og hold det gående. -Paloma.
Vi trenger en grapefrukt.
Hei!
Hei.
Unnskyld oss.
Se! Der er hun!
Vel.
Hallo, hallo.
Se på alle kvinnene i kveldens publikum.
Dere vet vel at Bergdorf-salget er 15 kvartaler nord?
Kjolene her forsvinner også raskt, men ikke slik dere tror.
Hallo, damer. Gått dere bort?
Hun skal gifte seg. Vi tok henne med.
Så jeg kan fraråde henne?
-Hva heter du? -Nora.
Gratulerer, Nora. Hva heter forloveden din?
-Montgomery. -Har du et bilde?
Ikke verst.
Men husk, en dag går du til sengs med dette,
men neste dag våkner du med det.
Jeg bare tuller.
Og...
Stopp.
Hvordan går det her? Jeg liker stilen.
Det er mine smart jente-briller. Falske.
De ser så ekte ut.
Damer. Jeg hører alt dere later som dere ikke sier.
Jeg er imponert.
-Dodie... -Imogene.
...har slått sin tidligere rekord,
som hun satte for nøyaktig ti minutter siden, 80 ord i minuttet.
Ikke persen min, men det var James Joyce,
-så jeg var nervøs. -Hva?
Transkriberte Finnegans Wake.
Det virker som tull, men han er et geni.
-Tenkte dere ville finne tonen. -For å si det mildt.
-Dodie er en uslepen skatt. -Imogene.
Det er vel ikke ordtaket. Herregud!
Friheten til å skrive, men slippe å taste?
-Livet blir annerledes! -Er jeg ansatt?
-Du får aldri gå. -Jeg er et gissel!
-Miss Miriam! -Kommer, Zelda!
-Dodie, klar for litt Proust? -Imogene!
Det virkelige spørsmålet er om Mr. Proust er klar?
Kjøleskapet er ødelagt. Jeg kom, åpnet, mørkt.
Maten er varm. Jeg sjekket kontakten.
Det er ikke kontakten.
Lyset var av i går kveld.
Hva mener du med at lyset var av?
Lyset var ikke på i går kveld.
Du lot det bare stå og stinke?
-Jeg visste ikke hva det betød. -Hva...
Hva slags kvinne er du? Du var gift, fikk barn.
-Hvordan skjedde det? -Det var ikke noe med kjøleskapet.
Dumme jenta vet ikke at når lyset er av, er noe galt.
Jeg skal fikse det. Vi spør om noen av naboene
kan oppbevare noe for oss.
Kom inn, Norma og Lorraine, vi kan sette oss,
drikke litt iste, og dere kan fortelle
alt om dere selv som kan være av interesse for en mann.
-Abe? -Rose.
Denne jenta er et vidunderbarn.
Hvis regjeringen visste om henne, hadde hun blitt undersøkt i en lab.
Unnskyld meg, damer.
Jeg reserverte stuen i går. Så du ikke på tabellen?
Jeg så ikke på tabellen.
Det var din idé, så jeg antok det.
-Vi er nesten ferdige. -Du lagde tabellen.
-Jeg går. Dodie. -Imogene!
Ta tingene dine og bli med meg.
Vi kan gå på badet. Der jeg pleier å jobbe.
Jeg skal hente teen.
Du store! Hva skjer her?
Kjøleskapet døde, og Zelda glemte at hun lærte meg polsk.
Hallo?
Dette er Rose Weissman.
Hei. Jeg er Miriam Maisel.
Dere har nok kjøleskap hjemme.
Ja. Det høres fantastisk ut. Jeg vil gjerne bli med.
Ok. Takk.
Hvorfor lærte du ikke datteren din om kjøleskapslys?
Er det lys i kjøleskapet?
Miriam, gjett hva?
Jeg har blitt invitert til kvinnerådet for små forretningers årlige lunsj.
Moren din er offisielt kjent som en liten forretningskvinne.
Nei, vent, en liten kvinneforretning.
Jeg er forretningseier, den er liten og jeg er kvinne...
-Jeg får gratis lunsj. -Gratulerer, mamma.
Takk.
-Miriam? -Hva er det?
-Jeg spurte, de sa ja. -Du sa ikke de skulle sette seg.
-Vil dere sette dere? -Farvel, Miriam.
Jeg beklager. Det var datteren min. Hun er morsom.
Hun ble sparket i hodet av en hest da hun var liten...
En skjønnhet!
Dinah!
Faen!
-Noen elsker deg. -Dette er ikke kjærlighet.
De kom med en golfproff. Jeg har kortet.
-Ring Sophie Lennon. -Skal bli.
Du må ta ham!
-De formerer seg! -Når du fanger henne, vask henne!
Faen!
Beklager, jeg vet det, jeg skulle flytte dem.
-Sophie Lennon på linje én. -Det er bare én linje, Dinah.
Ikke si "linje én".
Det får deg til å høres viktig ut.
Jeg er viktig, Dinah. Jeg er viktig.
-Jeg vil at folk skal vite det. -Lukk døren.
Sophie, det må stoppe nå!
-Det er ikke Miss Lennon. -Flott, Humbert Humbert.
-Få snakke med sjefen din. -Dessverre.
-Hun har den romerske voksingen. -Hva?
Fjerning av hår fra steder det ikke burde være.
Dawes! Spør Susie om hun liker Cadillacen.
-Liker du Cadillacen? -Si at jeg hater Cadillacen,
kofferten stinker, og at hun ikke trenger å sende gaver,
så bare slutt.
Miss Lennon vil at du skal ha dem. Det er poenget.
Spør om hun likte Carav...
Hun manglet noen stavelser,
men jeg tror hun spurte om Caravaggioen.
Dawes, jeg aner ikke hva det er.
Fortell galningen at vi hadde en avtale.
Jeg hjelper henne, og hun forsvinner.
Hun protesterer mot sjenerøsiteten.
Hun skaffet meg gameshowet! Fortell henne det!
-Hun sier... -Jeg fikk henne på Gordon Ford.
Gameshowet klarte hun selv.
Hun kan ta tilbake gavene.
Dawes, fortell at jeg...
-Du gjetter like godt som jeg. -Ha det!
Dinah, hent en ny appelsin til meg!
Skal jeg dø av hjerteinfarkt?
Er det det du vil, Miriam?
For du gjør en god jobb.
Jeg vil ikke at du skal få hjerteinfarkt. Du har vært så snill.
Ja, ikke sant? Jeg er en snill mann.
Jeg trenger bare lite grann tid med det neste avdraget.
Hva betyr det? Som en bissel?
Et par uker?
Jeg fikk en svær Tupperware-bestilling fra 9B.
Hun fikk geologiavdelingen til å lagre fossiler i dem.
Ikke en bestilling på Brownie Wise-nivå...
Hva er det?
Hun kastet en bolle med vann på en gjest
for å demonstrere lufttettheten. En legende.
Ring en ambulanse!
Jeg får ikke betalt før sjekken blir hevet,
og sjekken ble trukket fra en bank i Toronto. Hun er canadisk.
hun sier "a-rooond" og "a-boot".
Lite grann og en smule er ikke ord som passer med en juridisk bindende kontrakt.
-Er du klar over det? -Takk for at du forstår.
Barnebarna dine er glad i deg.
Jeg trenger en drink.
-Hvordan fikk du syltetøy på skjorten? -Dinah hadde en niese med syltetøy.
-Det passer ikke forretningsmodellen. -Har vi en?
Jenter. Sprit. Menn som betaler. Det er modellen.
Men hun er morsom, ikke sant?
Ja, men hun forvandler dette stedet!
Snakker dere om meg?
Jeg trodde du dro. Og du banket ikke.
Snakker dere om meg?
-Hva er dette, Boise? -Terrence, Mrs. Maisel
og den masete lille manageren Susie.
-Terrence er vår partner. -Veldig viktig.
Og Mario er det han ser ut som.
Mrs. Maisel, du har laget oppstyr.
Å? Det er stappfullt hver kveld.
-Ja, med feil type folk. -Hvilken type?
Den som lager koteletter til middag.
-Hurtigmat-kokker? -Kvinner.
Hva så?
Hva så? Det er en strippeklubb.
Ikke si det sånn.
Et underholdningssted som serverer et utvalgt mannlig klientell.
-Som liker pupper. -Og?
Men kommer hit for å komme bort fra kvinner.
Bortsett fra de på scenen.
Lukter annerledes.
-Hva lukter du? -Ingen øl, piss og ammoniakk.
Har jeg endret lukten? Pent triks.
Er det så ille at det ikke stinker?
Bra. Bunny vil si noe.
-Liker ikke pisslukt. -Ikke jeg heller.
Det spørs på omstendighetene.
Unnskyld meg. Dere burde være sinte. Maisel stjeler rampelyset.
Kaffen ble bedre etter at hun kom.
Og færre rare fyrer bak scenen.
Hun skaffet en syerske. Klærne faller ikke av.
De skal falle av.
Forretningsmodellen!
Kvinnene tipser bedre også.
Spurte ikke, men takk.
Kvinner er mer sjenerøse og gavmilde. Det er fakta.
Vi føder barn.
-Du er ferdig, Bunny! -Du er det, Boise!
Det var ikke en fornærmelse. Du er ferdig, dra hjem!
De er ikke diskré, og politiet merker det.
Mennene drar etter showet.
Kvinnene står igjen og ler og snakker...
Hva så? Stedet ser morsomt ut.
Forretningen er ulovlig, forstår du ikke det?
Men spritsalget har gått opp.
Men det er ville fruktige greier.
Banandaiquirier, Mai Taier, Pink Squirreler.
-Er det drinker? -De vil ha små paraplyer.
Over mitt lik om jeg skal kjøpe små paraplyer
og en feminin produktdispenser.
-Har de sånt? -Ja visst.
Så stilig. Det blir som Frick-museet.
Inntjeningen har økt, det er det jeg ser over hele linja.
Hvis vi håver inn penger, holder vi oss til planen.
-Hvilken plan? -Bestill de små paraplyene
og den feminine dispenseren.
Kundene skal være forsynt når de er her.
Og fortsett med nummeret ditt.
Vi har både og.
Underholdning for menn og en jentekomiker.
-La oss ta kvelden. -Vent litt.
På tide å gi jenta mi en del av barregningen.
-Aldri. -Jeg booker et annet sted.
Tar med publikum.
Vi har en kontrakt. Husker du den?
Med en ulovlig strippeklubb uten lisens.
Alle må roe seg ned. Herregud. Han er tøff. Han burde vært vakt.
Vi diskuterer en andel fra baren i morgen.
-Vi gjør det nå. -Jeg er sliten.
Jeg vil dra hjem og se Gordon Ford.
Eddie Fisher må forklare seg.
-Jeg vil også se det. -I morgen.
Ha en fin kveld.
Kan dere dra hjem?
Hva med noen banandaiquirier, Kenny?
Damer!
Tar den, Zelda.
Beklager det med kjøleskapet. Ikke vær sint for alltid.
Jeg skal prøve.
Hallo?
-Hei, Miriam Maisel? -Det er meg.
-Du høres morsom ut. -Unnskyld?
Beklager. Jeg er Susies sekretær.
Du blir en stor stjerne, for du høres morsom ut.
-Takk, Dinah. Ok. -Snakke med Susie?
Susie, Miriam Maisel på linje én.
-Ingenting blinker! -Jeg tror at knappen er ødelagt.
Sett henne over, men ring noen som kan fikse knappen.
Jeg kan ikke ringe når du er på linjen.
-Sett henne over! -Hallo?
Du skulle høre det fra meg, ikke fra en av dumskallene på Deli.
Høre hva da?
L. Roy Dunham slo til igjen.
Han så showet ditt på Wolford, og han skrev om det.
Brutalt. Ikke les det.
-Men det var et bra show. -Ja. Han vil gå videre.
Noe annet vil sende ham i en annen retning.
Når da? Det har gått måneder.
Jeg vet ikke. Glem ham.
Publikum elsker deg, det er det viktige.
Ja. Du har rett.
Showet var bra, publikum var bra, alt er bra.
Hei. Jeg ser etter L. Roy Dunham.
-Og du er? -Miriam Weissman.
-Miriam Weissman, så to S-er? -Ja.
-Fint. Vent her. -Takk.
Mrs. Maisel.
L. Roy Dunham. Hyggelig å endelig møte deg.
Du lukter godt. Er det Arpege?
-Du er... -L. Roy Dunham.
-Du. -Meg.
Skriver du de fæle artiklene?
Jeg syns egentlig de er bra, men ja.
Men du er kvinne.
-Hva? -Og du har alltid vært kvinne.
Ja.
Men det hadde vært bedre om jeg ikke var det.
Mrs. Maisel, hva kan jeg hjelpe deg med?
Du kan slutte å skrive om meg.
Jeg tror ikke det. Noe mer?
Du kan si hvorfor du skriver dritt om meg.
Det er den stilige ordlyden jeg elsker.
Så jeg fornærmer deg? Er jeg ikke kvinnelig nok?
-Jeg syns ikke du er morsom. -Jeg er hysterisk!
Du skaper bra stoff.
Ser ikke mange kvinnelige komikere,
men en som deg, ser ut som deg, snakker som deg,
de skriver seg selv.
-Du prøver å knuse meg. -Nei!
-Du kalte meg tøs! -Bare underforstått. Juridisk sa ok.
Du virker veldig stolt av deg selv.
Du kom på en god dag. Jeg fikk nettopp vindusplassen.
Tok den fra Eddie der borte. Hei, Eddie!
Han er litt snurt.
Han hadde plassen i fem år. Han er flink.
Du burde lese artiklene hans om myndighetsrot, korrupsjon og kameraderi...
Ok. På tide å gå.
Beklager du er opprørt, men se på det slik:
Jeg holder deg i pressen.
Jeg liker gin, om du vil sende en takkegave.
Kom igjen. Fyr løs.
Hvis du tror du kan ødelegge meg, eller jage meg...
Herregud, nei, det hadde vært fælt! Du er en gullgruve.
Sophie Lennon-bristen var bra,
men etterfulgt av Shy Baldwin-fiaskoen? Takk.
Aner du hvor vanskelig det er å gjøre det jeg gjør?
Å gå inn på de klubbene drevet av menn,
dominert av menn,
og gå frem og få menn til å høre?
Så klart. Derfor skriver jeg om deg.
Når jeg gir redaktøren et stykke om deg, jo krassere, jo bedre, blir jeg publisert.
Jeg får plassering. Jeg får denne plassen. Jeg er respektert.
Det er tøft å være kvinne i journalistikken.
Fortsett det gode arbeidet!
De utestengte ham fra Paramount for resten av sommeren.
Han kom i forkledning en gang,
og de kastet ham ut på Melrose!
Miss Miriam. Din gode venn Sophie Lennon er her.
Hun er ikke min gode venn.
Hun fortalte oss historien om Mickey Rooney og en fryst banan.
For morsomt!
Så fint.
Det er utrolig å ha en morsom person i huset.
Ja. Zelda, kan vi få være alene?
Kom igjen, alle sammen.
-Takk, Miss Sophie! -Takk til deg, Miss Zelda.
Ha det, alle sammen. Ha det.
Stedene du opptrer på, blir mindre og mindre.
Farvel.
Er du ikke litt nysgjerrig på hvorfor jeg er her?
Du ser tørst ut, vil du ha noe?
Dette er min leilighet. Jeg vil ikke ha noe.
-Da kan du vente utenfor, Dawes. -Med glede.
Jeg hater det.
Sist jeg så deg,
var du prektig i rødt.
Og du stotret på den episke Broadway-fiaskoen din.
Greit. Vi kommer til saken.
Jeg trenger din hjelp.
-Til hva? -Det vet du.
-Jeg vil ha Susie tilbake som manager. -Sophie...
Hun er fremtiden, og hun gjør meg trygg
og må være på min side.
Sophie, jeg hadde aldri fått Susie til å gjøre det.
-Og jeg skal ikke prøve. -Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke?
Fordi jeg hater deg!
Hat! Med det brennende hatet til tusen soler!
Det er mye hat, Sophie!
Det starter her, koker her, brygger her.
Det er en sydende, vriende, lavaspyende vulkan av hat.
Jeg hater deg!
Du har økonomiske problemer.
-Nei, det har jeg ikke. -Jo, det har du.
Dette er en farse.
-Du står i gjeld opp til alabastpuppene. -Du skulle vært dikter.
Skal jeg liste opp kreditorene?
-Sophie... -Kjøpmannen, bakeren, renseriet.
Han har droppet deg og vil ikke engang gi deg klærne dine.
Du skylder strømselskapet 30 dollar,
20 dollar til gass og vann,
200 dollar til Bloomingdales,
kjøleskapet er ødelagt, jammen om Zelda er forbannet.
Men den største gjelden er til en Moishe Maisel.
-Det er vel svigerfaren din? -Hvem har sagt dette? Susie?
Herregud, nei. Privatetterforskeren min.
Han kan finne hva som helst om hvem som helst.
Og mislykkes det, kan han plante hva som helst om hvem som helst.
Men i ditt tilfelle slipper man å plante noe.
Det myldrer rundt deg.
-Hvorfor gjør du dette? -Fordi jeg har et tilbud.
-Kom og jobb med showet mitt. -Unnskyld?
Gjør oppvarmingen.
Du er gal.
Du kommer ut før sendingen, hilser på publikum,
du gir dem reglene og forteller noen vitser.
Du kan kaste godteri til dem.
-Glem det! -Det er enkelt.
De er der for å le og for å være med på leken.
Det er få timer, og det er en kjapp T-banetur unna.
Du vil tjene mye penger, for mye penger. Jeg skal sørge for det.
Hvordan kan dette hjelpe deg å ordne opp med Susie?
Den eneste sjansen til å få henne tilbake, er gjennom deg.
Hvis vi kommer overens, vil Susie roe seg, og hun blir manageren min.
-Jeg kunne aldri ha jobbet for deg. -Du skal jobbe for NBC.
Og det beste? Du slipper å treffe meg.
Du opptrer, så drar du, og så kommer jeg.
Og det er slik det blir.
Og om et år eller mindre er du gjeldfri.
Du kan tilmed få kjøleskap.
Og jeg skal få L. Roy Dunham til å tie.
Den megga må få som fortjent.
Kvinner burde hjelpe hverandre, er du ikke enig?
-Hvor er han? -Jeg vet ikke.
Vi spiste middag, jeg kom for å sjekke at alt var klart.
-Kanskje han er i en bar. -En bar?
Er han en fyllik?
Få låne telefonen. Jeg burde ikke ha sluppet ham av syne.
Lot jeg deg overtale meg til å booke en full tryllekunstner?
Vet ikke hvem jeg skal ringe.
En tryllekunstner kan forsvinne, men ikke før han entrer scenen.
-Hei. -Hei.
-Du skal være på et tog. -Ja.
-Kan vi snakke? -Hva er i veien?
-Kontoret. -Så klart.
Jeg kommer straks.
Ja, det er en glede å legge på røret.
Jeg burde aldri ha booket ham. Usett også. Jeg er en idiot.
Jeg er gravid.
Spurte du hva jeg ville snakke om?
-Nei. -Ok.
Jeg vil snakke om at jeg er gravid.
-Er du gravid? -Ja.
-Er du sikker? -Ja.
-Helt sikker? -Det er en skikk i kulturen min.
Det er en idiotsikker måte å sjekke det på.
-Hva da? -Det er å ta en jævla test hos legen.
-Jeg er sikker. -Pokker.
Pokker!
Mine første ord også.
Vi er enige.
-Det er min feil. Jeg vet bedre. -Jeg også.
Jeg skal bli lege. Jeg er underveis.
-Jeg vet det. -Jeg skal bli lege.
-Jeg vet det. -Jeg skal bli lege!
-Jeg vet det. Jeg hørte deg. -Jeg skal bli lege!
Jeg vet det, hvorfor gjentar du deg selv?
Jeg sier det ikke til deg, men til meg.
Du må si det om og om igjen, så du vet at den andre personen hørte deg.
Så igjen og igjen for å minne deg selv på
at du faktisk skal bli lege.
Så igjen og igjen for å huske at du skal bli det,
og ikke glemmer og ikke mister fokus,
og ikke blir gravid!
Jeg sier at jeg skal bli lege før jeg sovner og når jeg våkner.
Jeg vet det! Jeg har våknet sammen med deg. Du skal bli lege.
-Du har et turnuslegeintervju i morgen. -Jeg har et intervju i morgen!
-Sett deg på et tog. -Men jeg er gravid!
-Det er trygt. -Det blir mengder.
Mei, vi løser det. Vi har tid.
Jeg har rotet til mye, jeg skal ikke rote til dette.
-Jeg skaffer drosje. -Jeg har en utenfor.
Så gå.
Ring meg fra stasjonen, og når du kommer til Chicago,
og når du kommer til hotellet...
Jeg skal ringe ofte.
Du skal bli lege.
-Alfie. -Du er veldig sint på meg.
Jeg har lett overalt.
Det er ikke krydder. Jeg sniffet kanskje krutt.
Det er et lokale fullt av mennesker som venter.
Jeg vet det.
-Men du blåser i det? -Sa ikke det.
-Har du drukket? -Jeg vurderte det.
Du handler bare litt?
Det er omtrent 20 år siden i dag
at jeg vant Major Bowes Amateur Hour.
-Jeg var 12. -Imponerende.
Orson Welles tok meg med på lunsj. Han bestilte for begge.
Så stilte han et veldig relevant spørsmål.
"Hva betyr det for en tryllekunstner å opptre på radio?"
-Godt spørsmål. -Så spiste han begge lunsjene.
-Høres ut som Orson. -Da han var ferdig,
gikk han på do, og jeg drakk martinien hans, og jeg likte den.
Som en punsj, men en fantastisk snert.
Hva er dette? Jeg kjøper det.
-Ikke gjør det du gjør. -Hva gjør jeg?
-Du snakker deg bort. -Gjør jeg det?
Du er den beste jeg har sett. Du er ingen amatør. Du er spesiell.
Jeg tror det. Du klarer det. Jeg kan hjelpe deg.
-Jeg vet ikke. Jeg føler... -Hva da?
-Hva føler du? -Alt!
Jeg har et godt øye.
Du er klient nummer to av det som blir en liste med banebrytende klienter,
og jeg gir deg ikke opp!
-Håpløse saker, er det spesialiteten din? -Spør Sigmund Freud.
-Jeg snakker jo med de døde. -Greit.
Be Siggie om å se på deg, for du skal tilbake på scenen.
Hvis du skal mislykkes, skal du mislykkes spektakulært.
-Er dette en peptalk? -Visst pokker.
-Du nevner "mislykket" ofte. -Men du skjønner hvor jeg vil.
Du går ikke på scenen i kveld.
Jeg skal kjøpe den tingen til deg. Du går hjem og leker med den.
Når den blir ødelagt, for det blir den,
skal du øve på opptredenen jeg booker til i morgen.
Mannen på klubben blir veldig sint.
Joel er ikke mann.
Jeg takler ham.
Bare ikke drikk, ok?
Du er den mest elendige og slurvete fylliken jeg har møtt.
-Hvor er den tingen du vil ha? -I lommen din.
Faen, du er flink!
-Jeg prøver å komme vekk fra henne! -Jeg vet det.
Dette er ikke å komme seg vekk!
Det er penger. Anonyme penger.
Hun er et ondt geni.
Patricia Highsmith formet hver gærning etter henne.
Jeg trenger pengene og et kjøleskap.
-Hun sendte bagasje og en bil! -Det er lokalt. Ingen reise.
Synd, for jeg har bagasje og bil.
Susie?
Dette er husmødre. Du kan ikke si "pupper".
-Jeg skal ikke si "pupper". -Klarer du dette?
-Det tror jeg. -Faen!
-Hun hadde sex med Cubby O'Brien. -Og så? Hva?
Mus-keteren? Jeg tror ikke det.
Jobbe for en kvinne som besudlet USAs kjæledegge?
Jeg tror ikke Cubby er USAs kjæledegge.
USA elsker Cubby O'Brien, Miriam! Våkne!
Faen!
Mrs. Weissman, bli med meg.
Rose Weissman. Endelig fikk vi treffe hverandre.
-Gikk det greit å finne stedet? -Ja. Det er flott.
Jeg har aldri vært på Brighton Beach, det er herlig.
Sett deg.
-Jeg er Benedetta. -Benedetta...
-Ingen etternavn. -Jo.
Men du vet etternavnet mitt.
-Jeg er Gitta. -Molly.
-Miss Em. -Hyggelig å møte dere.
Er dette alle sammen?
-Du drikker sherry, ikke sant? -Ja.
Ikke på dagtid.
Takk.
Jeg må si
at det er fantastisk med et kvinneråd for små forretninger.
Kvinner som møtes for å dele et felles formål.
Litt som speideren uten den plagsomme leiren.
Silda er så god i dag.
Si meg, Benedetta, hva jobber du med?
Jeg? Jeg hjelper folk.
Så edelt.
Jeg hjelper dem å finne hverandre og bli forelsket.
-Jeg hjelper dem med å bli gift. -Som en ekteskapsformidler.
Miss Em, hva jobber du med?
Jeg er det jeg liker å kalle en ekteskapsmor.
Også kjent som ekteskapsformidler.
Gitta, hva med deg?
-Ekteskapsformidler. Sennepen. -Molly?
Jeg er deltidspleier og underviser i treskodans i helgen.
Jeg tuller. Jeg er ekteskapsformidler.
-Hva med deg, Rose Weissman? -Jeg er også ekteskapsformidler.
Hvor lenge har du vært det, Rose Weissman?
Bare Rose går fint.
-Rose Weissman har ikke svart. -Eller sendt sennepen.
Jeg er ganske fersk, noen måneder.
Du har gjort det bra på kort tid.
Nybegynnerflaks.
Har du sett en hund prøve å spise restene av en annen hunds mat?
-Heldigvis ikke. -Det er stygt.
Veldig stygt.
Hvis en hund har én skål, bør han slippe å dele den.
Jeg tror det har vært en misforståelse.
-Jobber du ikke som ekteskapsformidler? -Jo, det gjør jeg.
Jeg prøver ikke å spise restene til noen.
-Du tok Melamid-jentene. -Melamid er mitt territorium.
-Jeg forstår ikke. -Manhattan er oppdelt i territorier.
Bare sånn kan man bevare fred etter krigene.
-Krigene? -Du vil ikke vite om krigene.
Mistet mange flinke damer i krigene.
Men da alle fikk sin del, stoppet krigene.
Nå har vi hvert vårt territorium. Little Italy, Lower East Side...
Upper Manhattan, Harlem, Washington Heights...
West End, Midtown, Hell's Kitchen...
Jødene er overalt,
men jeg holder meg til dem, og Melamidene er det.
Jeg beklager. Jeg visste ikke om territoriene.
-Fikk du ikke brevet? -Hvilket brev?
-Brevet du ignorerte. -Der det sto "slutt".
Det brevet. Jeg fikk det, men jeg skjønte det ikke.
-Forsto du ikke "slutt"? -Det er ett ord.
-Er du en idiot? -Jeg forstår det nå.
-Bra. -Men alvorlig talt.
New York er en stor by. Det er nok å ta tak i.
Jeg tror ikke du har hørt på oss.
Du er ikke velkommen. Du trenger deg på.
Du er en konkurranse som vi verken trenger eller ønsker.
Vi er damer, og derfor ønsket vi å gi deg en sjanse.
Om du hadde gjort dette på Staten Island,
hadde det bare vært hatten igjen.
Jeg vil ikke si hva de hadde gjort med hatten.
Vi kan gjøre det veldig stygt for deg om vi vil.
Hva sier dere?
For det første vet vi om datteren din og det nakenshowet.
-Mr. Melamid ville ikke akseptere det. -Ingen av klientene dine.
Det har ingenting med min forretning å gjøre.
Forretning?
Hva vet du om forretninger?
Ekteskapsformidling er ikke det.
Det er en tradisjon som går tiår, århundrer tilbake.
Familien min har spleiset Harlem siden Harlem hadde to A-er i seg.
-Du må slutte. -Slutt!
-Slutt, og send saltet.
Er det forstått?
Bra.
Skal vi spise?
Kotelettene her er så tynne.
Og sprø.
Det er en nydelig hatt, forresten.
Det er et bra publikum i dag. Flest turister, lokale, nonner.
-Som vanlig. -Jeg skal ikke fornærme paven.
Det er bra å bruke publikum, så involver dem gjerne.
Vi kommer til å kaste grytekluter med logo på til alle.
-De elsker grytekluter. -Jeg også.
Én ting alle har til felles,
er at vi elsker Sophie.
-Unnskyld. -Ja. Vi elsker Sophie.
Det er visst klart. Gå og ha det gøy.
Jeg skal vandre rundt. Brekk et bein.
-Enda bedre, brekk Sophie sitt. -Gå. Ses etterpå.
God ettermiddag, alle sammen!
Klare til å se Seconds Count med Sophie Lennon?
Ja!
Synd, for dette er et matprogram.
Hvem liker laksegryte? Nei. Dere er på riktig sted.
Et par ting å huske på i dag.
Ingen røyking, ingen småspising,
og når lyset blir rødt, betyr det at russerne invaderer.
Eller så filmer vi, enten eller. Begge er spennende.
Når Sophie kommer ut,
må dere skrike som om håret brenner.
Og hvis håret faktisk tar fyr, er utgangene der og der.
Jøss, for et flott publikum i dag.
Det ser ut som dere er forelsket, eller hva?
Vi er forlovet.
Spennende! Og vil dere ha barn med en gang?
-Jeg tror det. -Ja.
Flott. Jeg har to til dere,
Ethan and Esther. Jeg skal bade dem,
bare gi dem mat og vann.
Hyggelig å gjøre business med dere.
Hei. Susie Myerson, talentmanager.
Jeg ville si hei til Mike Carr.
Jeg følger opp en lunsj.
-Er du på listen? -Hvem skal jeg snakke med?
Meg. Heter du Susie Myerson?
Det er faktisk Carol Jacobson.
-Ja, der er jeg. -Er du stemoren til Gordon?
Jeg elsker ham som min egen.
Fortsett å gå.
Det er alltid "fortsett å gå" med disse folka.
Jeg føler at mange av dere er utenbys fra?
Vi tar en håndsopprekning. Kom an.
Hvor mange av dere bruker New York-guidebøkene?
Noen av dere har dem, innrøm det.
Få se.
Det eneste stedet man kan se
en Broadway-musikal, et gameshow og et overfall på én dag.
La oss se. Det står:
"For din egen sikkerhet, prøv å ikke se ut som en turist."
Det er vanskelig med en guidebok i hånden.
De vil at du skal se ut som en dum fastboende.
Hvorfor ler de?
Det er jenta di. Hun er god. Publikum elsker henne.
Bra. Det kommer til å fungere.
Tryggere å gå rundt med et knytte og en halvdrukket flaske Canadian Club.
Ingen vil nærme seg.
-Hun er så morsom! -Hun er en fryd!
"Coney Island, et fint sted for en dagstur.
"Newyorkerne går raskt,
så vurder å øke tempoet, "så du ikke plager de fastboende."
En annen måte å ikke plage de fastboende på? Forlat byen.
Var det så morsomt?
Nei, men det er jeg!
Sophie, hei.
Begynner showet?
Om et par minutter.
Jeg ville bare si hei til disse vakre menneskene!
Høres ut som dere er ferdige med forretten og vil begynne på hovedretten.
Fint, men du vet jo at man kan få luft i magen om man spiser fort.
Ikke med mindre forretten er mektig,
så det går bra!
Vi foretar en meningsmåling. Skal jeg gå?
Nei!
Folket har talt!
La meg være deres guide til New York.
Dropp lunsjen på Tavern On The Green.
Vil dere dagdrikke i Central Park, ta en flaske og møt meg på Ramble.
Mitt råd? Hopp over turen i hestevognen.
Hvis dere vil humpe rundt mens dere lukter gjødsel,
ta en av våre drosjer.
Og dropp karusellen i Central Park.
Hvis dere vil gå rundt i sirkel med idiotbarn,
kom på skriverommet mitt.
Det er ikke nødvendig å dra til Naturhistorisk museum.
Vil dere hilse på en dinosaur, er dere på rett sted.
Så morsomt.
Mike!
-Hva? -Susie Myerson.
-Fra Stage Deli. Sophie Lennon? -Stemmer, hvordan går det?
Du må innrømme at det med Sophie gikk bra.
-Gordon var fornøyd. -Én for én.
Jeg har en klient, en flott komiker. Hun forbauser publikum.
Gordons show er det perfekte stedet for en TV-debut.
Jeg tilbyr deg henne før Jack Paar.
-Flott. Hva er gimmicken? -Hva?
Lovbrudd? Trekantdrama?
-Hun er komiker. -Jeg skjønner ikke.
-Hun er bare en bra komiker. -Ok.
Jeg kan sende en av karene mine. Hvor er det?
Hun varmer opp for Sophie nå.
-Glem det. -Men hun opptrer på et sted i Midtown.
-Alltid utsolgt. Store greier. -Latin Quarter? Roxy's?
-Nei. -Det er en bule i sentrum?
-Nei. -Hvor kan jeg se henne?
Hvor?
Det er ikke noe sted du kan se henne, Mike!
Se på den frisyren.
Wilt Chamberlain kunne ikke se over den.
Håret er så høyt
at du ikke trenger en frisør, men en flygeleder.
Håret er så høyt at de flisete tuppene har høydesyke.
Håret er høyere enn Midges ubetalte renseriregninger.
Håret er høyere enn Sophies blodtrykk.
Håret er høyere enn pidestallen Midge setter seg på.
Håret er høyere enn Sophie Lennon på en tirsdag kveld.
Nei, tirsdag morgen. Hver morgen!
-Hvordan går det, hva heter du? -Hva heter du?
-Morty. -Stella.
Hvor er du fra?
-Milwaukee. -Westport.
-Morty. -Fint å ha deg her.
-"Milwaukee-Morty." -Ved behov,
-roper jeg "Stella!" -"Kona mi, Poughkeepsie Patty!"
-Skru opp mikrofonen min. -Min også.
-Prøver å høres på bakre rad. -Vil du ha en autograf?
Du kan gjerne få en.
Eller en uhelbredelig sykdom usett siden Columbus?
-Hun gir deg gjerne den også. -Pass munnen din.
Vi er ikke i den snuskete strippebulen du jobber i.
Nei, vi er på settet til et gameshow.
Et fint sted for en forfallen komiker å tilbringe sine siste år.
Litt av et gameshow!
En ny meningsmåling!
Hvem elsker Seconds Count? Kom igjen.
Hvert sekund teller. Som når du desarmerer en bombe.
Siden halvparten av vitsene til Sophie bombarderer.
Eller når du trekker i fallskjermsnoren.
Måtte du gjøre det
da Shy Baldwin kastet deg ut av flyet?
Jeg skjønner avføringsmiddelreklamen. Perfekt for en som er full av dritt!
Ok, folkens, hvem vi ha en gratis gryteklut?
Tekst: Bente
Kreativ leder Heidi Rabbevåg