‫רק תנסה. זאת רק פעם אחת, אתה יכול לנסות.‬
‫לני! בוקר טוב, רוצה קפה?‬
‫יש לנו כעכים, לחמניות, אשכוליות ואם תרצה, בלינצ'ס.‬
‫לך על הבלינצ'ס. הבלינצ'ס הוא בחירה נהדרת.‬
‫סליחה, מי אתם?‬
‫- מיס דצמבר. - את נראית שונה.‬
‫דיברת על מיס דצמבר בלילה שהיינו בכלא ביחד.‬
‫הייתי בכלא עם כל מיני אנשים.‬
‫אמרנו לילדים שהיית בחדר שלהם כי היה לך כאב בטן מרוב אכילת עוגיות.‬
‫אנחנו רוצים שתיצמד לסיפור הזה אם לא אכפת לך.‬
‫דגלתי באמת.‬
‫לא הייתי במצב רוח לתאר הרעלת אלכוהול לילד בן חמש.‬
‫- אז אם הוא שואל... - מי?‬
‫- איתן. - אני לא יודע מי...‬
‫אם ילד שואל אותך למה אתה כאן, התשובה שלך היא...‬
‫חשבתי שאמרת שהוא מבריק.‬
‫דיברתי על ההומור שלו. כגבר הוא יכול להיות אידיוט.‬
‫סליחה.‬
‫אמש היו עליי עוד כמה דברים.‬
‫מעיל, נעליים, ארנק. עוד מישהו שומע את זה?‬
‫הצלחה!‬
‫- היי, תראו מי סוף סוף התעורר. - רגע. את.‬
‫- אני מכיר אותך. - אני גם מכירה אותך.‬
‫ואתה ישן עמוק מאוד.‬
‫איתן טיפס עליך לקחת את הכבאית שלו ולא זזת.‬
‫רגע.‬
‫טוב. טוב. זה לא קרה.‬
‫זה נהר ההדסון שמשתקף מהחלון.‬
‫אפר וסט סייד.‬
‫צודקת, בטח מישהו אחר כותב לו את החומרים שלו.‬
‫- רוצה קפה? - הצענו. הוא בהה.‬
‫אני מצטערת שלא הייתי כשקמת, אבל אני מלמדת את בתי איך להשתמש בשירותים.‬
‫היום היא הייתה טובה מאוד.‬
‫אתמול היה אסון. אנחנו חייבים להחליף את הטפט.‬
‫לכל אחד יש עליות ו... אני יכול...‬
‫- אתה רוצה להתקלח? - לא.‬
‫- אני חושבת שכדאי שתתקלח. - תודה, גברת במטבח, אתקלח כשאני...‬
‫לעזאזל.‬
‫- איך הגעתי לכאן? - מה אתה זוכר?‬
‫שום דבר.‬
‫אמש נסעתי הביתה בחזרה מהמועדון‬
‫וראיתי אותך מעולף על הקרקע.‬
‫שאלתי אותך איפה אתה שוהה, ואמרת, "שיער יפה".‬
‫אמרתי "שיער יפה"?‬
‫לא. לטובת החברות ניצמד לשיער.‬
‫אמרתי תודה והבאתי אותך לחדר של הבן שלי.‬
‫- עם המיטה הפצפונת. - הוא בן חמש.‬
‫- שדדו אותי אמש? - לא שידוע לי.‬
‫איפה הנעליים שלי, הז'קט שלי, הארנק שלי, השעון שלי?‬
‫זלדה מגהצת את הז'קט שלך ומבריקה את נעליך.‬
‫לקחתי את הארנק והחבאתי אותו כי איתן אוכל עכשיו כסף‬
‫- ואין לי מושג איפה השעון שלך. אחפש. - חכי.‬
‫- אני צריכה את המכנסיים שלך. - אני יותר.‬
‫הם מקומטים. הם מכנסיים גרועים.‬
‫את פשוט צריכה להכיר אותם טוב יותר.‬
‫בסדר. מצאתי את השעון שלך.‬
‫זלדה, הז'קט נראה מצוין. אתה רוצה לתת לה את המכנסיים שלך?‬
‫- תנחשי ניחוש פרוע. - הוא שומר את המכנסיים, זלדה.‬
‫נעליים וארנק.‬
‫איתן מצא אותו ונשך עשירייה, אז אפצה אותך.‬
‫- לא יכולתי למצוא את העניבה שלך. - תשמרי את העניבה.‬
‫- לני... - יש לי עניבות.‬
‫תודה על זה, אבל בפעם הבאה שאת רואה אותי‬
‫ואת חושבת שאני אולי זקוק לעזרה, פשוט תמשיכי ללכת.‬
‫היי!‬
‫היי! דרמה קווין!‬
‫דרך ללא מוצא!‬
‫אנחנו יכולים... לני.‬
‫המעלית...‬
‫למה לעזאזל את גרה בקומה כזו גבוהה?‬
‫למה אתה... באמת? לני!‬
‫בוקר טוב, גב' טייטלבאום. לני!‬
‫לני!‬
‫אין לכם מוניות באפר וסט סייד?‬
‫האמת שאולי הן מתרחקות ממך.‬
‫- הנה. - מה זה?‬
‫- זאת הנעל שלך. - לא, אני נועל את ה...‬
‫- לפני שתי שניות נעלתי. - למה אתה עצבני כל כך?‬
‫- אני חייב הביתה. -גירדתי אותך מהמדרכה ואתה כועס עליי?‬
‫- עליך להיות אסיר תודה. - אני אסיר תודה.‬
‫לכי להגן על הטפט בכל מחיר.‬
‫- ברור לך שאתה מתנהג בילדותיות. - בטח, אני קומיקאי.‬
‫- בבקשה, תחזרי פנימה. - לני ברוס. זה לני ברוס.‬
‫- היי לני. אין כמוך. - שלום. תודה.‬
‫- אני לא מבינה מה קורה כאן. - את לא?‬
‫אתה המלך, לני.‬
‫תודה. בתור הנתין שלי, אתה משוחרר. שניכם.‬
‫- אם אתה רוצה מונית... - אל תגידי לי איך.‬
‫לא אמרתי לך איך, אמרתי לך איפה.‬
‫אני יכול לתפוס מונית. אני תופס מוניות עוד מלפני שנולדת.‬
‫היי, לני, אני מדבר אליך, תסתכל עליי!‬
‫ככה אתה מתנהג כשמישהו עושה לך טובה?‬
‫אני מחמיא לך ואתה מתעלם ממני.‬
‫אני מצטער. שניכם כבר הכרתם?‬
‫לך להזדיין, ברוס. אתה מורט סאהל לעניים!‬
‫- הרמזור ירוק! - לך גהץ את המכנסיים שלך, יא מוצץ!‬
‫- למה אתה מתנהג כך? - כי זאת לא הסצנה שלי.‬
‫המקום הזה. הסינר הזה.‬
‫סבא וסבתא אוכלים ארוחת בוקר, ילדים מתרוצצים ולומדים לחרבן.‬
‫לני ריפנשטאהל דורשת את המכנסיים שלי.‬
‫האחרון הוא אולי קצת סצנה שלי...‬
‫אני לגמרי המומה.‬
‫- אני יודע שכוונתך טובה. - כן.‬
‫הבאתי אותך לבית שלי‬
‫כדי שתוכל לישון במיטה ולא בתא מעצר.‬
‫סליחה שהוריי וילדיי הם לא הסצנה שלך.‬
‫לא אכפת לי מהילדים. יש לי ילד.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫- בן או בת? - בת.‬
‫- אף פעם לא הזכרת אותה. - באמת?‬
‫בכל הפעמים שישבנו וסרגנו ויצרנו בובות‬
‫בזמן שהפאי נאפה בתנור,‬
‫לא דיברתי על הבת שלי איתך?‬
‫את יודעת למה? כי אנחנו לא אמורים.‬
‫זה לא עובד ככה. אנחנו קומיקאים, יצורים של הלילה.‬
‫אנחנו מדברים על הוללות ופורנוגרפיה.‬
‫צוחקים על דיקטטורים שבאים לארוחות ערב,‬
‫עשר דקות על סטלין והסטייק שלו.‬
‫אנו לא לובשים סינרים ומדברים על איך לחרבן בסיר.‬
‫אם ארצה לדבר על הבת שלי, אתקשר לאימא שלי.‬
‫- מה אתה עושה? - אני חייב להשתין.‬
‫תחזור ותשתמש בשירותים.‬
‫אם אחזור, תשמיעי מוזיקה. אני לא רוצה פסקול ברקע כשאני משתין.‬
‫סוף סוף.‬
‫תראי, אני יודע שאני...‬
‫- הנה. - סליחה,‬
‫מה לדעתך קרה אמש?‬
‫לא, זה בשביל המונית, הברקת הנעליים, הבלינצ'ס.‬
‫אלוהים.‬
‫ברא את העולם ממש מעולה.‬
‫- הי. אתה לא לני ברוס? - תמשיך לנסוע.‬
‫גברת מייזל המופלאה‬
‫- מה המספר, בבקשה? - היי, אני מחפשת מספר טלפון של מועדון.‬
‫מה שם המועדון?‬
‫אני לא יודעת מה השם, אבל אני יודעת שהוא בצ'יינהטאון. זה עוזר?‬
‫לא.‬
‫טוב, את יכולה לחפש מועדונים בצ'יינהטאון?‬
‫לא.‬
‫את יכולה לציין לפחות משהו שנשמע כמו מועדון?‬
‫אני יכולה.‬
‫את יכולה לענות ליתר השיחות שלי בשש השעות הקרובות?‬
‫אני אמרגנית. חשבת פעם להופיע על הבמה?‬
‫חכי. ג'ואל מייזל. תנסי את המועדון של ג'ואל מייזל בצ'יינהטאון...‬
‫הלו?‬
‫הייתן אמורות להתחלק.‬
‫- דיינה! - כן?‬
‫אני צריכה את מייק קר.‬
‫השארתי הודעה קודם, פעמיים.‬
‫- השתמשת בשמי? - מה פתאום?‬
‫יופי.‬
‫אני מודה לך שאתה אוכל את כל זה על המיטה שלי.‬
‫- את צריכה שהגברת תמצא את המועדון. - מי?‬
‫הגברת שיושבת בחוץ. שהיא תמצא את המועדון.‬
‫לכן היא שם, נכון?‬
‫יושבת שם בכל יום, רק מקשיבה.‬
‫אל תאכל על המיטה שלי ואל תתערב.‬
‫לא. יותר מדי פקודות בבת אחת.‬
‫- תודה. - יום נעים.‬
‫קיבלת עוד אחת. "יינות העולם".‬
‫ה-ם' ב"עולם" בצורת גלובוס. חמוד.‬
‫כדאי שתחביאי את זה לפני שאלפי יוציא את הדרכון שלו.‬
‫אין ספק שגב' לנון אסירת תודה לך.‬
‫היא אסירת תודה שהקולות אצלה בראש לא התאגדו.‬
‫לבעלה לשעבר של מידג' יש מועדון בצ'יינהטאון ואני מנסה...‬
‫בטיפול.‬
‫- אני לא זוכרת את השם. - בטיפול.‬
‫- מי זאת שוב? - אחיינית שלי. אחותי הייתה צריכה לעבוד.‬
‫אני לא בטוחה שזה הדבר הכי מקצועי לעשות.‬
‫זה כן. בכל משרד שעבדתי בו המזכירות עשו את זה.‬
‫- את לא עובדת במשרדים האלה יותר. - שקט, אני בטלפון.‬
‫אמרו שיש כאן עוגיות.‬
‫אני שונא כשמשקרים לי.‬
‫למה שלא תמצא בלונדינית לנסר לשתיים או משהו כזה?‬
‫ג'ואל מייזל על הקו.‬
‫- לא מצאת אותו כה מהר. - כן.‬
‫- ג'ואל מייזל? - כן.‬
‫- מצאת את ג'ואל מייזל? - כן.‬
‫לא אמרתי לך את שמו.‬
‫- את תרימי את הטלפון? - כן.‬
‫עכשיו, זאת קוסמת.‬
‫ג'ואל? שלום.‬
‫סוזי מאירסון מסוזי מאירסון ושות'.‬
‫- מה שלומך היום, חבוב? - מי זה?‬
‫מדברת סוזי מאירסון מסוזי מאירסון ושות'.‬
‫- אני מקווה שאני לא מפריעה. - מי זה?‬
‫אתה בחור מצחיק מאוד.‬
‫בכל מקרה, ג'ואל, אני מתקשרת אליך היום כדי לדבר על...‬
‫- אתה יודע מי זו, נכון? - בטי דייוויס או רוק הדסון.‬
‫- אנסה להגדיר מחדש את מערכת היחסים שלנו. - אין לנו מערכת יחסים להגדיר מחדש.‬
‫בוא נגדיר אותה.‬
‫אני אמרגנית, אתה בעל מועדון לילה.‬
‫אולי נעשה עסקים ביחד. אז סתום את הפה ותנהג במקצועיות.‬
‫אמרגנית, נו, באמת.‬
‫יש לך לקוחה אחת והיא יכולה לבוא מתי שתרצה. היא יודעת.‬
‫האמת שיש לי לקוח חדש מלהיב עכשיו.‬
‫- מישהו שלא זיינת. - קומיקאי?‬
‫קוסם.‬
‫- כמו קלפים וכאלה? - לא. הרבה יותר.‬
‫הוא מאסטר באחיזת עיניים.‬
‫אומן חושים. מהפנט. קיבינימט, אולי הוא עצמו קסם.‬
‫אין אף אחד כמוהו בשום מקום.‬
‫אשמח אם תזמין אותו למועדון החדש שלך.‬
‫שאגב שמעתי דברים נפלאים עליו.‬
‫תפסיקי. זה מעצבן.‬
‫אקח כל משבצת שתיתן לו.‬
‫הוא מגניב, מלהיב והילדים יאהבו אותו.‬
‫- אני צריך לראות מה הוא עושה. - בהחלט. ההופעה הראשונה בחינם.‬
‫אם יפיל אותך מהכיסא, תזמין הופעות לחודש. עשינו עסק?‬
‫- נראה. - איש עסקים שמבין עניין.‬
‫ניצור מוזיקה יפהפייה ביחד.‬
‫בסדר, ביי.‬
‫ישבתי על העוגיות.‬
‫אוסקר לבנט, בכמה שניות תרצה להשתמש בשאלה הבאה שלך?‬
‫יש לך 37 לזכותך.‬
‫- אשתמש ב-18. - בסדר.‬
‫תוך 18 שניות,‬
‫ציין כל מדינה שמתחילה באות מ' או באות ג'.‬
‫תפעילו את השעון.‬
‫מ', מיסיסיפי, מיזורי, מיין, מלינדה.‬
‫זאת לא מדינה, זאת אישה לשעבר.‬
‫פרשת מהאיחוד?‬
‫אחרי שירתה על פורט סאמטר שלי.‬
‫אימא, אבא. הילדים ישנים ואני יוצאת.‬
‫- קיבלתי מכה בראש עם רעש חזק. - אני יודעת. שמעתי את הרעש החזק.‬
‫סליחה, מי מדבר?‬
‫את רוצה לשכב על הרצפה?‬
‫נוכל לתת לך להניח את הראש על מטליות ממותגות לסירים.‬
‫יש עליי שתי פחיות ספריי לשיער.‬
‫אני רואה שאתה מתחבא שם פיט.‬
‫פיט האשם. טוב, אוסקר, לא שכחתי אותך.‬
‫תפעילו את השעון.‬
‫מונטנה, קליפורניה, קונטיקט, קוקמונגה.‬
‫- זאת דוגמה למדינה? - יותר נכון דוגמה לבלבול.‬
‫נגמר הזמן.‬
‫- מה הוא פספס? - הוא פספס את מישיגן, קולורדו...‬
‫- מה קורה כאן? - "השעון מתקתק", איזה כיף.‬
‫סופי אדירה. היא במיטבה.‬
‫- אני מדברת על מגשי האוכל. - הם מיועדים לתוכנית של סופי.‬
‫אם את מחמיצה פרק, אי אפשר לדבר עם אנשים,‬
‫כי רק על זה אנשים מדברים.‬
‫- בימי חמישי בערב אנחנו אוכלים כאן. - שונה.‬
‫בסדר, הילדים ישנים, המנורה במקרר כבויה ואני הולכת.‬
‫היי שלום.‬
‫אתם יודעים שהיא ניסתה להרוס את הקריירה של בתכם, נכון?‬
‫- מי? סופי? - כן, סופי.‬
‫- עבר ונשכח. - מה שתגידי. תמשיכו.‬
‫זה לא עבר ונשכח.‬
‫- אנחנו מחמיצים את התוכנית. - זאת נוסטלגיה, נכון?‬
‫אתם זוכרים אותה מהימים שהיה כיף לשחק עם חישוק ומקל?‬
‫לא, אנחנו חושבים שהיא מצחיקה.‬
‫- היא צ'פלין החדשה שלנו. - אין תגובה.‬
‫אם אתה מתכוון לבאדי צ'פלין, הבחור שמודד רגליים‬
‫ויש שמועות שמהבטן שלו מבצבץ תאום סיאמי מת, אולי.‬
‫אבל צ'רלי צ'פלין מ"זמנים מודרניים"? מ"הבהלה לזהב"? אני לא חושבת.‬
‫- חשבתי שאין לך שום תגובה. - לעזאזל.‬
‫פספסתי. היא בדיוק אמרה משהו מצחיק.‬
‫היא אף פעם לא אומרת משהו מצחיק. אלה הערות חכמות מאולצות באופן נלעג.‬
‫הן לא מאולצות.‬
‫ואילו למדת צרפתית, היית יודעת מה זה "בון מו".‬
‫אלו המו שאני צריכה לדעת.‬
‫- המילים של סופי מאולצות, אבל זה מצחיק? - שמעתי את זה.‬
‫- אנחנו מפסידים את הפרסומת. - זאת פרסומת לתרופה משלשלת.‬
‫כן, אבל היא עושה אותה מצחיק.‬
‫היא חסרת כבוד כל כך, וירדה המון במשקל.‬
‫אני חושבת שאמרתי את הקטע שלי.‬
‫- קטע שקט יהיה נחמד. - אמן.‬
‫היי. מה קורה שם למעלה?‬
‫נו, בחייאת.‬
‫יש שוב מים חמים במקלחת.‬
‫פינת הקפה נוקתה ויש לנו מכונת קפה חדשה.‬
‫יש לנו שמנת וסוכר. סוכר פירושו ג'וקים.‬
‫- בשביל זה יש קעריות סוכר. - תקבלו קעריות סוכר.‬
‫הזזנו את הצבע ואת הברזנט מחדר האחסון.‬
‫המראה נתלתה והתופרת החדשה כאן,‬
‫היא לא באה עם מכונת תפירה משלה כפי שהבטחת,‬
‫אבל כשהזזנו את הצבע ואת הברזנט, מצאנו מכונת תפירה,‬
‫אז הנה לך.‬
‫הגג יתוקן בשבוע הבא.‬
‫מצאנו את החצוצרה של דוק. אנחנו לא יכולים למצוא את דוק.‬
‫הרמקול בחדר ההלבשה עובד עכשיו,‬
‫לא יכולנו להזיז את המשתנה מהשירותים של הנשים אז הפכנו אותה לעציץ.‬
‫בויסי, זאת התקדמות טובה.‬
‫אולי אהפוך אותך למנהל במה.‬
‫אני לא מנהל במה, אני מנהל-מנהל.‬
‫אני מנהל את הבמה, נכון. אבל אני מנהל עוד דברים.‬
‫אני מנהל את החדר הקדמי.‬
‫את רציף ההעמסה. אין ספק שאני המנהל...‬
‫- אבל כשהמשלוחים מגיעים... - תסיים, אני חייבת לעבוד.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫שני ג'ין ריקי, שלושה דאקירי בננה, סינגפור סלינג‬
‫- ורוסי לבן. תוספת רוסי. - שלושה גראסהופרס.‬
‫איפה השרי פליפ שלי? קיבלתי שלושה מאי טאי.‬
‫סבלנות. מה בא אחרי הגראסהופרס?‬
‫- שרי פליפ. תודה. - מנהטן, תוספת דובדבנים.‬
‫- איך הולך? - נגמר היין הלבן.‬
‫ברמן. שישה פלומה לשולחן הזה שם.‬
‫- ותמשיך להביא אותם. - פלומה, פלומה.‬
‫נצטרך אשכולית.‬
‫היי.‬
‫הי. הי.‬
‫תסלחו לנו.‬
‫תסתכלי. הנה היא.‬
‫טוב.‬
‫שלום, שלום, שלום.‬
‫תראו את כל הנשים בקהל הערב.‬
‫אתן מבינות שהמכירות של ברגדורף הן 15 רחובות צפונה מכאן, נכון?‬
‫השמלות כאן הן גם רק חצי, אבל לא איך שאתן חושבות.‬
‫שלום, גבירותיי. הלכתן לאיבוד?‬
‫היא מתחתנת בסופ"ש הקרוב והבאנו אותה לכאן.‬
‫כדי שאוכל להניא אותה מזה?‬
‫- איך קוראים לך? - נורה.‬
‫מזל טוב, נורה. איך קוראים לארוס שלך?‬
‫- מונטגומרי. - יש לך תמונה?‬
‫לא רע.‬
‫אבל תזכרי, יום אחד תלכי למיטה עם זה,‬
‫ולמחרת תקומי עם זה.‬
‫אני סתם צוחקת, אדוני.‬
‫ו...‬
‫עצרי.‬
‫איך מתקדם כאן? אני אוהבת את המראה.‬
‫אלה משקפי הנערה החכמה שלי. מזויפים לגמרי.‬
‫הם נראים אמיתיים.‬
‫גבירותיי. אני יכול לשמוע כל מילה שאתן מעמידות פנים שאתן לא אומרות.‬
‫אני מתרשם.‬
‫- דודי... - אימוג'ין.‬
‫שברה את השיא הקודם שלה,‬
‫שהיא קבעה בדיוק לפני עשר דקות, שמונים מילים בדקה...‬
‫לא הכי טוב שלי, אבל זה היה ג'יימס ג'ויס,‬
‫- אז הייתי מתוחה מאוד. - מה?‬
‫הקלדתי את "אשכבתו של פיניגן",‬
‫הרגשתי שזה שטויות, אבל מסתבר שהוא גאון.‬
‫- הייתה לי הרגשה שתסתדרו. - זה בלשון המעטה.‬
‫- דודי היא יהלום במכרה פחם. - אימוג'ין.‬
‫אני לא חושב שככה אומרים, אבל לא אכפת לי. אלוהים!‬
‫חופש לכתוב, אבל בלי להקליד?‬
‫- כל החיים שלי ישתנו. - אז התקבלתי?‬
‫- בחיים לא אתן לך לעזוב. - אני בת ערובה. יש!‬
‫- גב' מרים! - אני באה, זלדה!‬
‫- טוב, דודי, מוכנה לפרוסט? - אימוג'ין.‬
‫השאלה האמיתית היא האם מר פרוסט מוכן לקראתי?‬
‫המקרר הלך. אני באה, אני פותחת, אין אור.‬
‫יש דברים חמים. אני מנסה לראות אם זה התקע.‬
‫מחברת שם, זה לא התקע.‬
‫האור כבה אמש.‬
‫מה זאת אומרת האור כבה אמש?‬
‫פתחתי את המקרר אמש ולא היה אור.‬
‫אז השארת את אלה שם להסריח?‬
‫- לא ידעתי מה זה אומר. - לא ידעת...‬
‫איזו מין אישה את? היית נשואה. ילדת ילדים.‬
‫- איך זה קרה? - זה לא היה קשור למקרר.‬
‫ילדה טיפשה לא יודעת שאם האור כבוי, יש בעיה.‬
‫אתקן את זה. בינתיים בואי נבקש מכמה מהשכנים‬
‫לאחסן לנו כמה דברים.‬
‫תיכנסו, נורמה ולוריין, נשב,‬
‫נשתה תה קר ותוכלו לספר לי‬
‫כל דבר עליכן שיכול לעניין גבר.‬
‫- אייב? - רוז.‬
‫הבחורה הזאת היא עילוי.‬
‫אם הממשלה הייתה יודעת עליה, היא הייתה נבדקת במעבדה. נגמר הזמן.‬
‫תסלחו לי, גבירותיי.‬
‫אייב הזמנתי את הסלון אמש. לא בדקת בלוח?‬
‫לא בדקתי בלוח.‬
‫זה היה רעיון שלך, אז חשבתי שתבדוק אותו.‬
‫- כמעט סיימנו. - אחרי הכול, אתה בנית אותו.‬
‫- אני עוזב. דודי. - אימוג'ין.‬
‫קחי את הדברים שלך ובואי אחריי.‬
‫אנחנו יכולים ללכת לחדר האמבטיה. שם בדרך כלל אני עובד.‬
‫אלך להביא את התה.‬
‫אלוהים. מה קורה כאן?‬
‫המקרר שבק חיים וזלדה שכחה שהיא לימדה אותי פולנית.‬
‫הלו?‬
‫מדברת רוז וייסמן.‬
‫היי. אני מרים מייזל.‬
‫שתיכן נראות שיש לכן מקרר בבית.‬
‫כן. זה נשמע נפלא. לכבוד יהיה לי להשתתף.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫איך לא לימדת את הבת שלך על האור במקרר?‬
‫יש אור במקרר?‬
‫מרים, נחשי מה?‬
‫הוזמנתי לארוחת הצוהריים השנתית של מועצת העסקים הקטנים של נשים.‬
‫- באמת? - אימא שלך ידועה רשמית כאשת עסקים קטנה.‬
‫לא, חכי, עסק של אישה קטנה.‬
‫לא, אני בעלת העסק, והוא קטן ואני אישה...‬
‫- ארוחת צוהריים בחינם. - מזל טוב, אימא. באמת.‬
‫תודה.‬
‫- מרים. - מה?‬
‫- הצעתי, והן לקחו. - אפילו לא הצעת להן לשבת.‬
‫- תרצו לשבת? - להתראות, מרים.‬
‫אני מצטערת כל כך. זאת הייתה הבת שלי. היא ממש מצחיקה.‬
‫היא גם חטפה בעיטה בראש מסוס כשהיא הייתה ילדה...‬
‫איזו יפה!‬
‫דיינה!‬
‫לעזאזל!‬
‫- מישהו אוהב אותך. - זאת לא אהבה.‬
‫הם הגיעו עם מדריך. יש לי כרטיס שלו.‬
‫- תשיגי לי את סופי לנון. - בטיפול.‬
‫את חייבת לתפוס אותו.‬
‫- הם מתרבים. - כשתתפוס אותה, תרחץ אותה.‬
‫לעזאזל.‬
‫סליחה, אני יודעת, עמדתי להזיז אותם.‬
‫- סופי לנון בקו אחד. - דיינה, יש רק קו אחד.‬
‫תפסיקי להגיד "קו אחד".‬
‫אם אנשים שומעים "קו אחד", את נשמעת חשובה.‬
‫אני חשובה, דיינה. אני חשובה.‬
‫- שאנשים ידעו זאת. - תסגרי את הדלת.‬
‫סופי, זה חייב להיפסק עכשיו.‬
‫- זאת לא גב' לנון. - יופי, המברט המברט.‬
‫- תעביר את הבוסית. - אי אפשר.‬
‫- היא מקבלת שעווה רומאית. - מקבלת מה?‬
‫זאת הסרת שיער מהיכן שהוא לא צריך להיות.‬
‫דוז! תשאל את סוזי מה היא חשבה על הקאדילק.‬
‫- אהבת את הקאדילק? - תגיד לה שאני שונאת אותו,‬
‫המזוודות דפוקות ואין טעם לשלוח מתנות,‬
‫אז שפשוט תפסיק.‬
‫גב' לנון רוצה שיהיו לך אותם. זה הטעם במתנות.‬
‫ותשאל אותה אם היא אהבה את הקר...‬
‫היא הפסיקה כמה הברות לפני הסוף,‬
‫אבל אני חושב שהיא שאלה על הקאראווג'ו.‬
‫דוז, אין לי מושג מה זה.‬
‫תגיד למשוגעת הזאת שהיה לנו הסכם.‬
‫אעזור לה והיא תסתלק.‬
‫היא מתנגדת לנדיבות שלך.‬
‫היא השיגה לי את השעשועון. תגיד לה את זה.‬
‫- היא אומרת... - השגתי לה רק את גורדון פורד.‬
‫את השעשועון היא השיגה לבדה.‬
‫אז היא יכולה לקחת את המתנות שלה לעצמה.‬
‫דוז, תגיד לה שאני...‬
‫- הניחוש שלך לא פחות טוב משלי. - להתראות.‬
‫דיינה, תביאי לי תפוז חדש.‬
‫את רוצה שאמות כתוצאה מהתקף לב.‬
‫זה מה שאת רוצה, מרים?‬
‫כי את עושה עבודה נהדרת.‬
‫אני לא רוצה שיהיה לך התקף לב, מויש. היית טוב כל כך אליי.‬
‫באמת הייתי, נכון? אני איש טוב.‬
‫אני צריכה עוד טיפי זמן עד התשלום הבאה שלי.‬
‫מה זה? זה כמו קצת?‬
‫נגיד כמה שבועות?‬
‫דירה 9-בי קנתה כמות ענקית של טאפרוור.‬
‫היא הביאה את כל המחלקה הגאולוגית לתוך זה כדי לארוז מאובנים.‬
‫אני לא מדברת על הזמנה של בראוני וייז...‬
‫מה זה, בראוני וייז?‬
‫היא הראשונה שזרקה קערית מלאה במים על אורח,‬
‫כדי להוכיח עד כמה היא אטומה והדוקה. אגדת טאפרוור.‬
‫תזעיקי אמבולנס, שירל!‬
‫אני לא מקבלת את החלק שלי עד שהצ'ק ייפדה‬
‫והצ'ק נמשך מבנק בטורונטו. היא קנדית.‬
‫היא אומרת "עגוול" ו"איתחול".‬
‫"קורטוב" ו"מעט" הן לא מילים מתאימות לחוזה חוקי מחייב.‬
‫- את מודעת לכך? - ביי, מויש. תודה על ההבנה.‬
‫הנכדים שלך אוהבים אותך.‬
‫אני זקוקה למשקה.‬
‫- למה יש לך ג'לי על החולצה? - לדיינה הייתה אחיינית עם ג'לי עליה.‬
‫- זה לא מתאים למודל העסקי. - יש לנו כזה?‬
‫בנות. אלכוהול. גברים משלמים על זה. זהו.‬
‫אבל היא מצחיקה, נכון? אמרת שכן.‬
‫כן, אבל היא הופכת את המקום ללא יודע מה.‬
‫אתה מדבר עליי?‬
‫חשבתי שהלכת. וגם לא דפקת.‬
‫אתם מדברים עליי?‬
‫- מה זה, בויסי? - טרנס, גב' מייזל‬
‫והאמרגנית הקטנה והשתלטנית שלה, סוזי.‬
‫- טרנס הוא השותף שלנו. - שותף חשוב מאוד.‬
‫ומריו הוא מה שהוא נראה.‬
‫גב' מייזל, יצרת רעש לא קטן.‬
‫המועדון מלא בכל ערב.‬
‫- עם סוג האנשים הלא נכונים. - איזה סוג?‬
‫הסוג שמכין צלעות חזיר לארוחת ערב.‬
‫- טבחים במזנון? - נשים.‬
‫אז מה אם הקהל הוא נשים?‬
‫אז מה? זה מועדון חשפניות.‬
‫אל תגיד את זה ככה.‬
‫זהו מקום בילוי שנותן שירות לקהל לקוחות גברים נבחר.‬
‫- שאוהב ציצים. - אז?‬
‫גברים באים לכאן להתרחק מנשים.‬
‫חוץ מהנשים על הבמה.‬
‫יש לו גם ריח אחר.‬
‫- מה אתה מריח? - אני לא מריח בירה, שתן, אמוניה.‬
‫שיניתי את הריח? זה טריק מגניב.‬
‫זה כזה נורא שהוא לא מסריח?‬
‫יופי. לבאני יש משהו להוסיף.‬
‫- אני לא אוהבת ריח של שתן. - גם אני לא.‬
‫מבחינתי זה תלוי בנסיבות.‬
‫אתן אמורות להתעצבן. מייזל משתלטת על אור הזרקורים.‬
‫מאז שהיא הגיעה, הקפה הרבה יותר טוב.‬
‫ויש פחות מוזרים מאחורי הקלעים.‬
‫היא הביאה לנו תופרת. עכשיו הבגדים שלנו לא נופלים.‬
‫הם אמורים ליפול.‬
‫טרנס, המודל העסקי.‬
‫נשים נותנות טיפים גדולים יותר.‬
‫לא שאלתי, אבל תודה.‬
‫נשים נדיבות ונותנות מעצמן יותר.‬
‫אנחנו יולדות תינוקות.‬
‫- זמנך תם, באני. - לא, זמנך תם, בויסי.‬
‫זה לא נועד לפגוע. סיימת לעבוד, לכי הביתה.‬
‫הן לא דיסקרטיות והשוטרים שמים לב.‬
‫אחרי המופע גברים עוזבים.‬
‫הנשים נשארות, צוחקות, מדברות...‬
‫אז מה? נראה שכיף פה.‬
‫העסק זה לא חוקי, את לא מבינה?‬
‫אבל יש עלייה במכירת אלכוהול. קראתי נכון?‬
‫כן, אבל אלה משקאות עם פירות.‬
‫דאקירי בננה, מאי תאי, סנאים ורודים.‬
‫- אלה משקאות? - וכולם רוצים שמשיות פיציות.‬
‫על גופתי המתה אני אקנה שמשיות פיציות‬
‫ומתקן למוצרי היגיינה נשית.‬
‫- יש כאלה? - בהחלט.‬
‫קלאסי כל כך. זה יהיה כמו מוזיאון פריק.‬
‫יש גידול לפי הקבלות, זה מה שאני רואה, בכל הסעיפים.‬
‫אז אם אנחנו מחפשים דולרים, צריך להיצמד לנתיב.‬
‫- איזה נתיב? - תזמין את השמשיות הפיציות‬
‫ומתקן למוצרי היגיינה נשית.‬
‫שזה יהיה ללקוחות בזמן שהן כאן.‬
‫ותמשיכי בהופעה שלך כפי שהיא עכשיו.‬
‫יהיו לנו שניהם.‬
‫בידור לאדונים וקומיקאית מצחיקה.‬
‫- בואו נסיים להערב. - רק רגע.‬
‫לדעתי, הגיע הזמן לתת לבחורה שלי חלק מהרווח של הבר.‬
‫- אין מצב. - אקבע לה במקום אחר.‬
‫ניקח את הקהל איתנו.‬
‫יש לנו חוזה. זוכרת?‬
‫עם מועדון חשפנות בלי רישיון ולא חוקי.‬
‫כולם להירגע. אלוהים. הוא קשוח. הוא צריך לעבוד בכניסה.‬
‫נדון בחלק מהרווח של הבר מחר.‬
‫- בוא נעשה את זה עכשיו. - אני עייף.‬
‫אני רוצה ללכת לצפות ב"גורדון פורד".‬
‫אדי פישר יסביר את עצמו.‬
‫- אני גם רוצה לצפות. - אז מחר.‬
‫לילה טוב לכולם.‬
‫תלכו הביתה?‬
‫מה לגבי שני דאקירי בננה, קני?‬
‫גבירותיי.‬
‫אני עונה, זלדה.‬
‫אני מצטערת לגבי המקרר. בבקשה אל תכעסי עליי לנצח.‬
‫אנסה. אני אנסה.‬
‫הלו?‬
‫- היי, מרים מייזל? - זאת אני.‬
‫- את נשמעת מצחיקה. - סליחה?‬
‫אני מצטערת. אני המזכירה של סוזי.‬
‫תהיי כוכבת ענקית כי את נשמעת מצחיקה.‬
‫- תודה, דיינה. בסדר. - חכי רגע ואעלה את סוזי?‬
‫סוזי, מרים מייזל בקו אחת.‬
‫- שום דבר לא מהבהב. - אני חושבת שלחצן ההמתנה שבור.‬
‫תעבירי אותה, אבל תתקשרי למישהו שיתקן את לחצן ההמתנה.‬
‫אני לא יכולה להתקשר כשאת על הקו.‬
‫- פשוט תעבירי אותה. - הלו?‬
‫רציתי שתשמעי את זה ממני, לא מאחד האידיוטים במעדנייה.‬
‫אשמע מה?‬
‫ל. רוי דונהאם הכה שוב.‬
‫הוא צפה בהופעה שלך ביום חמישי והוא כתב עליה.‬
‫זה אכזרי. אל תקראי את זה.‬
‫- אבל זאת הייתה הופעה נהדרת. - אני יודעת. הוא ימשיך הלאה.‬
‫משהו אחר יגרום לו להזדחל בכיוון אחר.‬
‫מתי? זה נמשך כבר חודשים.‬
‫אני לא יודעת. תשכחי ממנו.‬
‫הקהל אוהב אותך וזה העיקר.‬
‫כן. את צודקת.‬
‫ההופעה הייתה טובה, הקהל היה טוב, הכול בסדר.‬
‫היי. אני מחפשת את ל. רוי דונהאם.‬
‫- ומי את? - מרים וייסמן.‬
‫- מרים וייסמן, אז ס' אחת? - כן.‬
‫- נהדר. חכי כאן. - תודה.‬
‫גב' מייזל.‬
‫ל. רוי דונהאם. נחמד סוף סוף להכיר אותך.‬
‫את מריחה טוב פנים אל פנים. זה ארפג'?‬
‫- אני לא מבינה. את... - ל. רוי דונהאם.‬
‫- את. - אני.‬
‫את כותבת את המאמרים הנוראיים?‬
‫אני חושבת שהם די טובים, אבל כן.‬
‫אבל את אישה.‬
‫- מה? - ותמיד היית אישה.‬
‫הייתי, כן.‬
‫היה סיפור טוב יותר אם לא הייתי, נכון?‬
‫אז, גב' מייזל, מה אני יכולה לעשות למענך?‬
‫את יכולה להפסיק לכתוב עליי.‬
‫לא נראה לי. מה עוד?‬
‫את יכולה לומר לי למה את כותבת עליי זיבולים.‬
‫הדיקציה הקלאסית שאני אוהבת כל כך.‬
‫אני פוגעת בך, זה העניין? את לא חושבת שאני מספיק מעודנת?‬
‫- אני פשוט לא חושבת שאת מצחיקה. - אני קורעת מצחוק.‬
‫פשוט נהדר לכתוב עלייך, את יודעת?‬
‫אני לא רואה הרבה קומיקאיות,‬
‫אבל אחת כמוך, שנראית כמוך ומדברת כמוך,‬
‫זה די נכתב מעצמו.‬
‫- אלה מכות מתחת לחגורה. - לא.‬
‫- קראת לי זונה. - רק רמזתי. קיבלתי אישור מהמחלקה המשפטית.‬
‫את נראית גאה מאוד בעצמך.‬
‫תפסת אותי ביום טוב. קיבלתי את השולחן שליד החלון.‬
‫לקחתי אותו מאדי ששם. היי, אדי.‬
‫הוא קצת פגוע.‬
‫היה לו את השולחן חמש שנים. הוא ממש טוב.‬
‫את צריכה לקרוא את הכתבות שלו על הבזבוזים של הממשלה, שחיתות ופרוטקציה...‬
‫טוב. הגיע הזמן ללכת.‬
‫אני מצטערת שאת כועסת, אבל תסתכלי על זה כך,‬
‫אני שומרת על השם שלך בעיתונות.‬
‫אני חובבת ג'ין למקרה שתרצי לשלוח מתנת תודה.‬
‫בסדר. קדימה. לכי על זה.‬
‫אם את חושבת שתהרסי אותי או תגרמי לי לעזוב...‬
‫אלוהים, לא, זה יהיה נורא. את מכרה זהב.‬
‫הקרע עם סופי לנון היה טוב,‬
‫אבל אחרי זה הפיאסקו עם שי בולדווין? תודה.‬
‫יש לך מושג כלשהו כמה קשה לעשות מה שאני עושה?‬
‫להיכנס למועדונים האלה שמנוהלים בידי גברים,‬
‫נשלטים בידי גברים,‬
‫ולנסות לגרום לגברים להקשיב לי?‬
‫כמובן. לכן אני כותבת עלייך.‬
‫כשאני נותנת לעורך מאמר עלייך, ככל שהוא קשה יותר, זה עדיף, הוא נשלח להדפסה.‬
‫אני מקבלת שיבוץ. אני מקבלת את השולחן הזה. אני לא חצאית יותר.‬
‫קשה להיות אישה בעיתונות.‬
‫תמשיכי עם העבודה הטובה.‬
‫אז הם אסרו עליו להיכנס לשטח של פרמאונט לשאר הקיץ.‬
‫הוא פעם נכנס מחופש,‬
‫והעיפו אותו החוצה אל מלרוז.‬
‫גב' מרים. החברה הנהדרת שלך סופי לנון כאן.‬
‫היא לא החברה הנהדרת שלי.‬
‫היא בדיוק סיפרה לנו סיפור מגעיל על מיקי רוני ובננה קפואה.‬
‫יותר מדי מצחיק.‬
‫איזה מתוק.‬
‫זה מדהים כל כך שיש מישהו מצחיק כאן בבית.‬
‫כן. זלדה, תוכלי להשאיר אותנו לבד?‬
‫בואו כולן.‬
‫- תודה, גב' סופי. - לא, תודה לך, גב' זלדה.‬
‫להתראות לכולן. ביי ביי.‬
‫בחיי, החדרים שאת מופיעה בהם נהיים קטנים מדי יום.‬
‫ביי.‬
‫אתה לא סקרנית אפילו טיפה למה אני כאן?‬
‫את נראית צמאה, להביא לך משהו?‬
‫זאת הדירה שלי. ולא, אני לא רוצה כלום.‬
‫- אז חכה בחוץ, דוז. - בשמחה, גברתי.‬
‫אני שונאת את זה.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי אותך,‬
‫היית קורנת באדום.‬
‫ואת השתנקת מפסטיבל החנק של ברודווי שלך.‬
‫טוב. בואי ניגש לעניין.‬
‫אני צריכה את עזרתך.‬
‫- בשביל מה? - את יודעת מה.‬
‫- אני רוצה את סוזי בחזרה כאמרגנית שלי. - סופי...‬
‫היא העתיד והיא גורמת לי להרגיש בטוחה,‬
‫ואני צריכה אותה בפינה שלי.‬
‫סופי, לא הייתי מצליחה גם אם הייתי מנסה.‬
‫- ואני לא הולכת לנסות. - למה?‬
‫למה?‬
‫כי אני שונאת אותך.‬
‫שונאת. עם השנאה היוקדת של אלפי שמשות.‬
‫זאת שנאה רבה, סופי.‬
‫היא מתחילה כאן, רותחת כאן, מתבשלת כאן.‬
‫זה הר געש גועש, מתפתל, פולט לבה של שנאה.‬
‫אני ממש שונאת אותך.‬
‫את במצוקה פיננסית.‬
‫- לא, אני לא. - כן, את כן.‬
‫זאת העמדת פנים.‬
‫- את בחובות עד ציצי הבהט שלך. - פספסת את ייעודך בתור משוררת.‬
‫רוצה שאמנה את שמות הנושים שלך?‬
‫- סופי... - המכולת, האופה, בעל המכבסה,‬
‫הוא עצר את החשבון שלך ומסרב להחזיר את ערימת הבגדים האחרונה שלך.‬
‫את חייבת 30 דולר לחברת החשמל,‬
‫עשרים דולר לגז ולמים,‬
‫מאתיים דולר בחיוב של בלומינגדייל,‬
‫המקרר שלך מקולקל ואוי, זלדה מעוצבנת על זה.‬
‫אבל החוב הגדול ביותר שלך הוא לאיזה מויש מייזל אחד.‬
‫- זה חמך, לא? - מי סיפר לך את זה? סוזי?‬
‫אלוהים, לא. החוקר הפרטי שלי.‬
‫הוא יכול למצוא כל דבר על כל אחד.‬
‫ואם הוא לא מצליח, הוא יכול לשתול כל דבר אצל כל אחד.‬
‫אבל במקרה שלך, אין צורך בשתילה.‬
‫יש לך גן מלא מלבלב.‬
‫- למה את עושה זאת? - כי יש לי הצעה.‬
‫- בואי לעבוד במופע שלי. - סליחה?‬
‫תעשי את הופעת החימום. את יודעת מה זה?‬
‫את מופרעת.‬
‫את באה לפני השידור, מברכת את הקהל,‬
‫מוסרת להם את הכללים, מספרת כמה בדיחות.‬
‫לפעמים, את זורקת עליהם ממתקים.‬
‫- אין סיכוי. - זה קל.‬
‫הם באים לשם כדי לצחוק וכדי לברוח מהחום, והאולפן קר.‬
‫השעות הן מינימליות, וזאת נסיעה קצרה ברכבת התחתית.‬
‫תקבלי הרבה כסף, יותר מדי כסף. אדאג לכך.‬
‫איך זה יכול לעזור לך ליישר את ההדורים עם סוזי?‬
‫ההזדמנות היחידה שלי להשיג אותה בחזרה היא דרכך.‬
‫אם נסתדר, סוזי תירגע, ואז תבוא להיות האמרגנית שלי.‬
‫- בחיים לא אעבוד בשבילך. - את תעבדי בשביל אן-בי-סי.‬
‫והחלק הכי טוב? לא תצטרכי לראות אותי.‬
‫תופיעי, תעזבי ואז אני אעלה לשידור.‬
‫וככה זה יהיה.‬
‫ותוך שנה, אולי פחות, לא יהיו לך חובות.‬
‫אפילו אתן לך מקרר.‬
‫וגם ארסן את ל. רוי דונהאם בשבילך.‬
‫לכלבה מגיע עונש הולם.‬
‫נשים צריכות לעזור זו לזו, את לא חושבת?‬
‫- איפה הוא? - אני לא יודעת.‬
‫אכלנו ארוחת ערב, הקדמתי כדי לוודא שהכול מוכן.‬
‫- אולי הוא נכנס לבר. - בר?‬
‫הבחור הזה שתוי?‬
‫תן לי להשתמש בטלפון שלך. לא הייתי צריכה להסיר ממנו את המבט.‬
‫נתתי לך לשכנע אותי להזמין קוסם שתוי?‬
‫אני לא יודעת למי להתקשר.‬
‫אני בעד היעלמויות של קוסם, אבל לא לפני שהוא עולה לבמה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- את אמורה להיות על רכבת. - אני יודעת.‬
‫- אנחנו יכולים לדבר? - מה קרה?‬
‫- במשרד. - בטח.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫בטח, ולעונג לי לנתק את הטלפון בשבילך.‬
‫לא הייתי צריך להזמין את הבחור זה. מבלי לראות אותו, עשיתי את זה. אני אידיוט.‬
‫אני בהיריון.‬
‫שאלת על מה רציתי לדבר?‬
‫- לא. - בסדר.‬
‫רציתי לדבר על העובדה שאני בהיריון. כשתהיה מוכן.‬
‫- את בהיריון? - כן.‬
‫- את בטוחה? - כן.‬
‫- את בטוחה-בטוחה? - ג'ואל, יש מנהג בתרבות שלי.‬
‫זאת דרך מוכחת לדעת אם אישה בהיריון.‬
‫- מהי? - לעשות בדיקה אצל רופא.‬
‫- אני בטוחה. - לעזאזל.‬
‫לעזאזל.‬
‫גם המילים הראשונות שלי.‬
‫אנחנו מסכימים שם.‬
‫- זאת אשמתי. הייתי צריך לדעת. - וגם אני.‬
‫אני הולכת להיות רופאה. יש לי מסלול.‬
‫- כן. - אני הולכת להיות רופאה.‬
‫- אני יודע. - אני הולכת להיות רופאה.‬
‫- שמעתי אותך. - אני הולכת להיות רופאה.‬
‫אני יודע את זה, למה את חוזרת על עצמך כל הזמן?‬
‫אני לא אומרת את זה לך, אני אומרת את זה לעצמי.‬
‫צריך להגיד זאת שוב ושוב בהתחלה, כדי שתדעי שהאדם השני שמע אותך.‬
‫ואז שוב ושוב כדי להזכיר לעצמך‬
‫שאת באמת הולכת להיות רופאה.‬
‫ואז שוב ושוב כדי שתזכרי זאת,‬
‫ולא תשכחי, ולא תאבדי ריכוז,‬
‫ולא תיכנסי להיריון.‬
‫אני הולכת לישון ואומרת את זה. אני מתעוררת ואומרת את זה.‬
‫אני יודע. התעוררתי לידך. את הולכת להיות רופאה. סגור.‬
‫- יש לך ריאיון התמחות מחר. - יש לי ריאיון מחר.‬
‫- לכי, תיסעי ברכבת. - אבל אני בהיריון.‬
‫- אני חושב שזה בטוח. - יש דחיפות.‬
‫מיי, נמצא פתרון. יש לנו זמן.‬
‫הרסתי הרבה דברים, לא אהרוס גם את זה.‬
‫- אזמין לך מונית. - ממתינה לי בחוץ.‬
‫אז לכי.‬
‫תתקשרי אליי מהתחנה, וברגע שתגיעי לשיקגו,‬
‫וכשתגיעי למלון...‬
‫אתקשר הרבה, אני מבטיחה.‬
‫את הולכת להיות רופאה.‬
‫- אלפי. - את כועסת עליי מאוד.‬
‫אני מחפשת אותך בכל מקום.‬
‫זה לא תבלין. אולי הרגע הסנפתי אבק שרפה.‬
‫יש אולם מלא באנשים שממתין לך.‬
‫אני מודע לכך.‬
‫- אבל לא מזיז לך? - לא אמרתי את זה.‬
‫- שתית? - חשבתי לשתות.‬
‫אתה רק עושה קניות לחג המולד?‬
‫היום לפני 20 שנה,‬
‫זכיתי ב"שעת החובבן עם רב-סרן בוס".‬
‫- הייתי בן 12. - מרשים.‬
‫אורסון ולס לקח אותי לארוחת צוהריים. הוא הזמין לשנינו.‬
‫ואז, הוא שאל שאלה רלוונטית.‬
‫"מה זה אומר לקוסם להופיע ברדיו?"‬
‫- זאת שאלה טובה. - ואז הוא אכל את שתי ארוחות הצוהריים.‬
‫- נשמע כמו אורסון. - כשהוא סיים,‬
‫הוא הלך לשירותים, ואני שתיתי את המרטיני שלו, שמצא חן בעיניי.‬
‫היה לזה טעם של פונץ' אבל עם "מכה" נהדרת.‬
‫מה זה? אני קונה את זה.‬
‫- אל תעשה את מה שאתה עושה. - מה אני עושה?‬
‫- אתה משכנע את עצמך לוותר. - באמת?‬
‫אתה הכי טוב שראיתי. אתה לא חובבן. אתה מיוחד.‬
‫אני מאמינה בזה. אתה יכול לעשות את זה. תן לי לעזור.‬
‫- אני לא יודע. אני פשוט מרגיש... - מה?‬
‫- מה אתה מרגיש? - הכול.‬
‫יש לי עין טובה.‬
‫אתה לקוח מספר שתיים של מה שעתיד להיות רשימה של לקוחות פורצי דרך,‬
‫ואני לא מוותרת עליך.‬
‫- מקרים אבודים הם המומחיות שלך? - שאל את זיגמונד פרויד.‬
‫- אני יכול, את יודעת? אני מדבר עם המתים. - בסדר.‬
‫תגיד לזיגי לשים עליך עין, כי אתה חוזר לשם.‬
‫אם תיכשל, תיכשל מול קהל ובאופן מרהיב.‬
‫- זאת שיחת עידוד? - ועוד איך.‬
‫- מוזכרת בו המילה "תיכשל" הרבה פעמים. - אבל אתה מבין את העיקר.‬
‫אתה לא עולה הערב.‬
‫אקנה לך את הדבר הזה. תלך הביתה ותשחק איתו.‬
‫וכשהוא יישבר, כי הכול פה מחזיק מעמד לרגע,‬
‫תתאמן לקראת המופע שאני מזמינה לך מחר.‬
‫האיש במועדון יכעס מאוד.‬
‫הוא לא איש. הוא ג'ואל.‬
‫אטפל בו.‬
‫רק אל תשתה, בסדר?‬
‫כי אתה השתיין הכי גרוע ומרושל שאי פעם פגשתי.‬
‫- איפה הדבר הזה שאתה רוצה? - בכיס שלך.‬
‫קיבינימט, אתה טוב.‬
‫- אני מנסה להתרחק ממנה. - אני יודעת.‬
‫זה לא להתרחק.‬
‫זה כסף. כסף אנונימי.‬
‫היא גאונה מרושעת.‬
‫פטרישה הייסמית' ביססה עליה כל פסיכי בספריה.‬
‫אני צריכה מזומנים ומקרר.‬
‫- היא שלחה לי מזוודות ומכונית. - זה מקומי. לא צריך לנסוע.‬
‫חבל מאוד, כי יש לי מזוודות ומכונית שתוכלי להשתמש בהן.‬
‫סוזי?‬
‫אלה עקרות בית. אי אפשר להגיד "ציצים".‬
‫- לא אגיד "ציצים". - את חושבת שאת יכולה?‬
‫- אני חושבת שכן. - לעזאזל!‬
‫- היא שכבה עם קאבי או'בריאן. - אז? רגע, מה?‬
‫מדיסני לילדים? אני לא מאמינה.‬
‫רוצה לעבוד בשביל אישה שחיללה את המותק של אמריקה?‬
‫קאבי או'בריאן הוא לא המותק של אמריקה.‬
‫אמריקה אוהבת את קאבי או'בריאן, מרים! תתעוררי!‬
‫לעזאזל!‬
‫גב' וייסמן, בואי אחריי.‬
‫רוז וייסמן. סוף סוף אנחנו נפגשות פנים אל פנים.‬
‫- המקום מוצא חן בעינייך? - כן. הוא מקסים.‬
‫אף פעם לא הייתי בברייטון ביץ'. זה פשוט תענוג.‬
‫בבקשה, שבי.‬
‫- אני בנדטה. - בנדטה...‬
‫- בלי שמות משפחה. - כן.‬
‫אתן יודעות את שם המשפחה שלי.‬
‫- אני גיטה. - מולי.‬
‫- מיס אם. - נעים להכיר את כולכן.‬
‫זאת כל הקבוצה?‬
‫- את שותה שרי, נכון? - נכון.‬
‫לא במהלך היום.‬
‫תודה.‬
‫אני חייבת לומר,‬
‫אני חושבת שזה נפלא שיש מועצת עסקים קטנים של נשים.‬
‫נשים שמתכנסות לחלוק מטרה משותפת.‬
‫זה כמו הבנות בצופים בלי האלמנט המעצבן של המחנאות.‬
‫ההרינג יפה כל כך היום.‬
‫תגידי לי, בנדטה, מהו בדיוק העסק שלך?‬
‫שלי? אני עוזרת לאנשים.‬
‫כזה אצילי.‬
‫אני עוזרת להם למצוא זה את זה ולהתאהב.‬
‫- אני עוזרת להם להתחתן. - את נשמעת כמו שדכנית.‬
‫מיס אם, מהו העסק שלך?‬
‫אני מה שאני אוהבת לכנות גבירה לענייני נישואין.‬
‫או כפי שידוע בתור שדכנית.‬
‫גיטה, מה לגבייך?‬
‫- שדכנית. תעבירי את החרדל. - מולי?‬
‫אני אחות בחצי משרה ומלמדת ריקוד בסופי שבוע.‬
‫אני צוחקת. אני שדכנית.‬
‫- מה לגבייך, רוז וייסמן? - אני גם שדכנית.‬
‫במשך כמה זמן, רוז וייסמן?‬
‫רוז זה מספיק.‬
‫- רוז וייסמן לא ענתה על השאלה שלי. - היא גם לא העבירה את החרדל.‬
‫אני די חדשה בעניינים, כמה חודשים.‬
‫נראה שאת הצלחת יפה בזמן קצר כל כך.‬
‫מזל של מתחילים.‬
‫ראית כלב שמנסה לאכול מקערית של כלב אחר, רוז וייסמן?‬
‫- למזלי לא. - זה מכוער.‬
‫מכוער מאוד.‬
‫לכלב יש קערה אחת, הוא לא צריך לחלוק את האוכל שלו.‬
‫אני חושבת שחלה אי-הבנה.‬
‫- אז את לא עובדת בתור שדכנית? - אני כן.‬
‫אבל אני לא מנסה לאכול את האוכל מקערית של אף אחד.‬
‫- את לקחת את הבנות של מלמד. - משפחת מלמד היא הטריטוריה שלי.‬
‫- אני לא מבינה. - מנהטן מחולקת לטריטוריות.‬
‫זאת הדרך היחידה לשמור על השלום אחרי המלחמות.‬
‫- המלחמות? - את לא רוצה לדעת על המלחמות.‬
‫הפסדנו הרבה גברות טובות במלחמות.‬
‫אבל ברגע שכולם קיבלו את הנתח שלהם, המלחמות נפסקו.‬
‫עכשיו לכל אחת ישנה הטריטוריה שלה. ליטל איטלי, לוור איסט סייד...‬
‫אפר מנהטן, הארלם, וושינגטון הייטס.‬
‫וסט אנד, מידטאון, הלס קיטשן.‬
‫יש יהודים בכל מקום,‬
‫אבל אני נצמדת ליהודים, ומלמד הוא יהודי.‬
‫אני מצטערת. לא ידעתי על הטריטוריות.‬
‫- לא קיבלת את המכתב שלנו? - איזה מכתב?‬
‫- המכתב שהתעלמת ממנו. - זה שהיה כתוב בו "להפסיק".‬
‫המכתב הזה. כן, קיבלתי אותו. רק לא הבנתי אותו.‬
‫- לא הבנת "להפסיק"? - זאת מילה אחת.‬
‫- את אידיוטית? - לא. אני מבינה עכשיו.‬
‫- יופי. - אבל, גבירותיי, באמת.‬
‫ניו יורק היא עיר כזו גדולה. יש מספיק עסקים לכולם.‬
‫אני לא חושבת שהקשבת לנו.‬
‫את לא מוזמנת. את פולשת.‬
‫את תחרות שאנחנו לא צריכות או רוצות.‬
‫אנחנו גברות מכובדות ולכן רצינו לתת לך הזדמנות.‬
‫אם היית עושה את התרגיל הזה בסטטן איילנד,‬
‫הדבר היחיד שהיה נשאר ממך הוא הכובע הזה.‬
‫אני לא רוצה להגיד לך מה הן היו עושות לו.‬
‫אנחנו יכולות לעשות את זה מגעיל מאוד בשבילך אם נבחר.‬
‫מה את אומרת?‬
‫קודם כול, אנחנו יודעות על הבת שלך ועל מופע העירום הזה.‬
‫- מר מלמד לא יסכים. - אף אחד מהלקוחות שלך לא יסכים.‬
‫למה שבתי עושה אין קשר לעסק שלי.‬
‫עסק?‬
‫מה את יודעת על עסקים?‬
‫שידוכים הם לא עסק.‬
‫הם מסורת בת עשרות שנים, מאות.‬
‫המשפחה שלי משדכת בהארלם מאז שבהארלם היו שני א'.‬
‫- את חייבת להפסיק. - תפסיקי.‬
‫- תפסיקי. - ותעבירי את המלח.‬
‫זה ברור?‬
‫יופי.‬
‫עכשיו, שנאכל?‬
‫הקציצות כאן כאלה דקות.‬
‫ופריכות.‬
‫זה כובע מקסים, דרך אגב.‬
‫זה קהל טוב היום, בעיקר תיירים, מקומיים, נזירות.‬
‫- הקהל הקבוע. - אנסה לא להעליב את האפיפיור.‬
‫טוב לעבוד עם הקהל. מתים על זה. קיימי איתם אינטראקציה.‬
‫בשלב מסוים נזרוק כפפות לסיר לכולם.‬
‫- הם אוהבים כפפות לסירים. - כמוני.‬
‫זכרי שדבר אחד שמשותף להם‬
‫הוא הדבר שמשותף לכולנו: אנחנו אוהבים את סופי.‬
‫- סליחה. - כן. אנחנו אוהבות את סופי.‬
‫נראה שאנחנו מוכנים. לכי ותעשי חיים.‬
‫אני אסתובב. תראי להם.‬
‫- יותר טוב, תראי לסופי. - נתראה אחר כך.‬
‫אחר הצוהריים טובים לכולם.‬
‫אתם מוכנים לראות את "השעון מתקתק" עם סופי לנון?‬
‫כן.‬
‫חבל מאוד כי זאת תוכנית בישול.‬
‫מי אוהב תבשיל סלמון? לא, לא. אתם במקום הנכון.‬
‫כמה דברים שצריך לזכור היום.‬
‫אסור לעשן, אסור לאכול,‬
‫וכשהאור האדום נדלק, זה סימן שהרוסים פולשים.‬
‫או שאנחנו משדרים, אחד מהשניים. שתי האפשרויות מלהיבות.‬
‫כשסופי יוצאת,‬
‫אני צריכה שתצעקו כאילו השיער שלכם עולה באש.‬
‫ואם בשלב מסוים השיער שלכם באמת עולה באש, היציאות הן שם ושם.‬
‫בחיי, יש היום קהל שנראה טוב.‬
‫שניכם נראים מאוהבים, אני טועה?‬
‫אנחנו מאורסים.‬
‫מלהיב. ואתם רוצים ישר ילדים?‬
‫- אני חושב שכן. - כן.‬
‫נהדר. יש לי שניים בשבילכם,‬
‫איתן ואסתר. ארחץ אותם,‬
‫רק תאכילו ותשקו אותם באופן קבוע.‬
‫טוב לעשות איתכם עסקים.‬
‫התוכנית של גורדון פורד‬
‫שלום לך. סוזי מאירסון, אמרגנית.‬
‫אני עוברת רק כדי להגיד שלום למייק קר.‬
‫בהמשך לארוחת צוהריים.‬
‫- את ברשימה? - עם מי אני צריכה לדבר על כך?‬
‫איתי. קוראים לך סוזי מאירסון?‬
‫האמת שהשם הוא... קרול ג'ייקובסון.‬
‫- כן, הנה אני. - את האימא החורגת של גורדון?‬
‫כן. אני אוהבת אותו כאילו היה שלי.‬
‫תמשיכי הלאה...‬
‫תמיד זה "תמשיכי הלאה" עם האנשים האלה.‬
‫אני מרגישה שרבים מכם ממחוץ לעיר.‬
‫בואו נראה בהרמת ידיים. קדימה.‬
‫וכמה מכם נושאים עימם מדריך לעיר ניו יורק?‬
‫לחלקכם יש אותו, תודו בכך.‬
‫תני לראות אותו.‬
‫זה המקום היחיד שאפשר לראות בו‬
‫מחזמר בברודווי, שעשועון ושוד ביום אחד.‬
‫בואו נראה. כתוב כאן,‬
‫"לבטיחותכם, נסו לא להיראות כמו תיירים."‬
‫וזה קשה כשאתם נושאים איתכם מדריך.‬
‫הם רוצים שתיראו כמו מקומיים טיפשים מאוד.‬
‫מה כל הצחוקים האלה?‬
‫זאת הבחורה שלך. היא טובה. טובה מאוד. הקהל אוהב אותה.‬
‫יופי. זה יעבוד.‬
‫בטוח יותר להסתובב עם מקל נוודים וחצי בקבוק מלא של ויסקי.‬
‫אף אחד לא יתקרב אליכם.‬
‫- היא כזאת מצחיקה! - היא קורעת!‬
‫"קוני איילנד, מקום טוב לביקור של יום.‬
‫"תושבי ניו יורק הולכים מהר,‬
‫"אז תשקלו לעמוד בקצב כדי לא להרגיז את המקומיים."‬
‫דרך טובה אחרת לא להרגיז את המקומיים? לעזוב את העיר.‬
‫זה היה כזה מצחיק?‬
‫לא, אבל אני מצחיקה.‬
‫סופי, שלום.‬
‫התוכנית מתחילה?‬
‫בעוד כמה דקות.‬
‫פשוט חשבתי שאבוא לכאן ואגיד שלום לאנשים היפים האלה.‬
‫נראה שסיימתם עם המתאבן ואתם רוצים להגיע למנה העיקרית, נכון?‬
‫עסקה טובה, אבל אתם יודעים, לאכול מהר יכול לגרום לכם לגזים.‬
‫לא אם המתאבן עשיר,‬
‫אז אנחנו בסדר!‬
‫בואו נערוך משאל. אתם רוצים שאעזוב?‬
‫לא.‬
‫העם אמר את דברו.‬
‫תנו לי להיות המדריכה שלכם לניו יורק.‬
‫אל תטרחו עם ארוחת צוהריים ב"טאוורן און דה גרין".‬
‫אתם רוצים להשתכר ביום בסנטרל פארק, קחו בקבוק וניפגש ברמבל.‬
‫עצה שלי? דלגו על הרכיבה בכרכרה.‬
‫אם אתם רוצים להיזרק ובאותו הזמן להריח גללים,‬
‫תקראו לאחת המוניות שלנו.‬
‫ואתם יכולים לוותר על הקרוסלה בסנטרל פארק.‬
‫אם אתם רוצים להסתובב במעגלים עם ילדים אידיוטים,‬
‫בואו לחדר התסריטאים שלי.‬
‫אין צורך להיסחב למוזיאון הטבע.‬
‫אם אתם רוצים לבהות בדינוזאור, הגעתם למקום הנכון.‬
‫כזו מצחיקה. מצחיקה כל כך.‬
‫מייק!‬
‫- מה? - סוזי מאירסון.‬
‫- מהמעדנייה. סופי לנון? - כן, מה העניינים?‬
‫הדבר עם סופי הלך טוב, אתה חייב להודות.‬
‫- גורדון שמח. - אז הצלחתי.‬
‫יש לי לקוחה, קומיקאית אדירה, היא מדהימה את כולם.‬
‫התוכנית של גורדון היא המקום המושלם לפריצה שלה לטלוויזיה.‬
‫אני מציעה לך אותה לפני ג'ק פר.‬
‫- נהדר. מה הגימיק שלה? - מה?‬
‫התמוטטות עצבים? פשע? שלישייה?‬
‫- היא קומיקאית. - אני לא מבין.‬
‫- היא פשוט קומיקאית טובה. - בסדר.‬
‫אולי אוכל לשלוח את אחד הבחורים שלי. איפה היא מופיעה?‬
‫היא עושה מופע חימום לסופי בזמן שאנחנו מדברים.‬
‫- לא חשוב. - ההופעה שלה במועדון במידטאון.‬
‫- יש לה אולם מלא. קטע גדול. - ברובע הלטיני? רוקסי?‬
‫- לא - זה מקום במרכז העיר?‬
‫- לא. - אם את רוצה שאראה אותה, איפה אפשר?‬
‫איפה? איפה...‬
‫אין לי מקום בשבילך לראות אותה, מייק!‬
‫תראו את התסרוקת הזאת.‬
‫וילט צ'מברלין לא יכול לראות מעבר לדבר הזה.‬
‫השיער שלך כזה גבוה,‬
‫שאת לא צריכה מעצב, את צריכה פקח טיסה.‬
‫השיער שלה כזה גבוה שהקצוות שלה סובלים ממחלת גבהים.‬
‫השיער שלה גבוה יותר מהחובות של מידג' למכבסה.‬
‫השיער שלה גבוה יותר מלחץ הדם של סופי.‬
‫השיער שלה גבוה מהבמה שמידג' מעמידה את עצמה עליה.‬
‫השיער שלה גבוה מאשר סופי לנון ביום שלישי בלילה.‬
‫לעזאזל, יום שלישי בבוקר. לעזאזל, כל בוקר!‬
‫- איך הולך, מה שמך? - מה שמך?‬
‫- מורטי. - סטלה?‬
‫מהיכן?‬
‫- מילווקי. - וסטפורט.‬
‫- מורטי. - כיף שבאת.‬
‫- מורטי ממילווקי. - אם אצטרך אותך,‬
‫- אקרא "סטלה!" - "אשתי, פטי פוקיפסי!"‬
‫- תגבירו לי את המיקרופון? - גם את שלי.‬
‫- אני מנסה להגיע ליציע. - סטלה, תרצי חתימה שלי?‬
‫אשמח לתת לך.‬
‫או מחלת מין חשוכת מרפאה שלא נראתה מאז קולומבוס?‬
‫- היא תשמח לתת לך גם אותה. - תשמרי על הפה שלך.‬
‫אנחנו לא במקום המפוקפק שאת עובדת בו.‬
‫נכון, אנחנו בסט של שעשועון.‬
‫מקום כזה נחמד לקומיקאית מזדקנת לחיות את יתר שנותיה.‬
‫ואיזה שעשועון!‬
‫משאל נוסף!‬
‫מי אוהב את "השעון מתקתק"? קדימה.‬
‫"השעון מתקתק". כמו כשמנטרלים פצצה.‬
‫מה שהגיוני, כי חצי מהבדיחות של סופי הן פצצות סירחון.‬
‫או כשמשחררים את החבל במצנח.‬
‫היית חייבת לעשות את זה‬
‫כששי בולדווין העיף אותך מהמטוס שלו?‬
‫הבנתי למה עשית פרסומת למשלשלים. זה מושלם למישהי שהיא חרא!‬
‫טוב, חבר'ה, מי רוצה כפפה לסיר בחינם?‬
‫בקרת כתוביות יעל אביבי‬