Deci, vrei să fii secretară pentru un impresar.
Da, foarte mult.
Grozav.
- E rândul tău. - Pardon?
- Spune. Te ascult. - Ce doriți să știți?
Stai o clipă.
ANGAJARE ȘI CONCEDIERE:
UN GHID PENTRU MANAGERII MODERNI DE JOHN F. KELTON
Ai un fler natural pentru organizare meticuloasă?
- Aș spune că da. - Grozav.
Te rog să mă scuzi din nou.
Mă pot baza pe tine să faci ceea ce zici că faci?
- Da, cu siguranță. - Fantastic.
Doriți să-mi vedeți CV-ul?
Excelent. Da.
Să aruncăm o privire. Trei pagini?
Unele sunt vrăjeli, nu?
Am fost la Colegiul Brooklyn,
- ... am studiat literatură engleză. - Foarte bine.
Și de ce vrei să lucrezi aici?
În primul rând, mă bucur să fiu la începutul unei companii în creștere.
O companie în creștere.
Bun. Asta mă stresează mult.
Ai întrebări pentru mine?
Cum va arăta o zi tipică de muncă?
Te rog să mă scuzi o clipă.
Toate fetele astea știu să dactilografieze,
au absolvit ceva, stau frumos.
Am o carte cu întrebări de pus. Nu e de niciun ajutor.
Toate răspund la fel pentru că probabil au și ele o carte.
- Ai angajat vreodată pe cineva? - Mulți oameni.
Ce întrebi?
Depinde. Trebuie să adaptezi întrebările la tipul de slujbă.
Cum, Fred? Cum?
Când am angajat un zugrav, l-am întrebat dacă are scară de 10 metri.
- Bine. - Dar nu și pe contabilul meu
sau pe fata angajată să facă sex cu fratele meu după divorț.
Nu ai nevoie de o scară pentru muncile astea.
Ai angajat vreodată pe cineva la William Morris
într-o funcție în showbiz?
- Nu propriu-zis. - Închid.
Stai. Trebuie să vezi cum mestecă.
- Ce? - Vorbesc serios.
O să stai în aceeași cameră cu fata asta și cu gustări,
ronțăind și mestecând zi de zi. Dacă mestecă zgomotos, ești terminată.
Stenografiez excelent și dactilografiez 70 de cuvinte pe minut.
Sunt prietenoasă, dar fermă.
Timpul tău e prețios, eu voi fi paznicul.
Fără întreruperi nejustificate.
Da, toate astea sunt foarte interesante. Foarte interesant. Ți-e foame?
Nu, nu prea.
Voiam să mănânc ăsta. Ce zici să-l mănânci tu?
- Nu, tocmai am luat prânzul. - Ți-l tai eu.
- Mulțumesc, dar nu. - E bun și crocant.
- De fapt, sunt alergică. - Mănâncă naibii mărul!
MINUNATA DOAMNĂ MAISEL'
- Tată, te-ai trezit? - Cine e?
- Sunt eu, Abe. - Nu ești tu.
- Încetează, te rog. - Nu sunt eu.
Te-am trezit? Scuze, credeam că citești.
Mama ta m-a pus să sting lumina. Ce e?
- Am nevoie de ajutor, dar te-ntreb mâine. - Stăteam acolo,
gândindu-mă că m-a pus să sting lumina.
Nu reușesc să îmi fac contabilitatea.
- Ce se întâmplă? - Miriam nu-și poate face contabilitatea.
De ce ai pus-o să facă asta în miez de noapte?
- Locuiesc într-o carte de Dr. Seuss. - Scuze. Înapoi la somn. Noapte bună.
Nu pot să dorm când se gândește la cum l-am pus să stingă lumina.
- Atunci, lasă-mă să aprind lumina! - O să dorm pe canapea.
Nu. Uzează pernele mai repede decât dacă stai pe ea zilnic.
Atunci, mă duc înapoi în pat.
Unde e carnetul de cecuri?
În bucătărie. Au trecut săptămâni. Trebuie să încetați cu cearta.
Cine se ceartă? Îmi recalibrez relația cu mama ta
în funcție de informațiile pe care a ales să le țină secret timp de 35 de ani.
Bine. Poți să încetezi, atunci?
Iese altfel de fiecare dată. Mereu groaznic, dar niciodată la fel.
- Ce-i asta? - E mai bine dacă e unu sau șapte?
E mai puțin rău dacă e un șapte.
Șapte să fie, atunci.
Și atât primești că vinzi Tupperware?
Nu mă îmbogățesc, dar am câștigat un acvariu,
care a fost surprinzător de scump de întreținut.
Am vândut cele mai multe vase cu capac din regiunea mea.
Am câștigat și prăjitoarele de pâine și un uscător de salată.
I-ai văzut pe cei doi mari dalmațieni din sufragerie?
Crezi că Joel ar putea contribui puțin mai mult?
Face tot ce poate, tată.
Uite-ți contabilitatea, asta e dacă cifra era șapte,
și asta dacă era unu.
Cred că și Ethan te-ar fi putut ajuta.
Mulțumesc, tată. Serios.
Pot să-mi aduc cartea aici și să citesc?
Sigur.
O s-o iert pe mama ta dimineață, dar, pentru Dumnezeu,
femeia are o mască de somn Chanel.
- Se pare că vor fi patru dezbateri. - Kennedy-Nixon?
- E un ticălos. - Care dintre ei?
- Nixon. Mei! - Amândoi au secrete.
- Nu-l votezi pe Nixon. - Nu.
- Arată de parcă mănâncă copii. - Mulțumesc.
Ethan vrea o chestie din aceea, Etch A Sketch,
dar costă 2,99 $ și o s-o strice într-o zi.
Ce e Etch A Sketch?
Desenezi pe un ecran cu butoanele, apoi îl scuturi și se șterge.
- Ce rost are? - Să-i înveți că nimic nu durează.
- Joel. - Ce?
- Nu răspunzi la ușă? - Nu.
Haide!
Am discutat asta. Ar putea fi o altă fată de-a mamei.
- Dacă deschid, sunt ca și logodit. - Ar putea fi o livrare.
O lasă la ușă.
- Cineva o s-o fure. - Nimic nu e veșnic.
Ce faci la club?
- De ce? - În caz că ascultă.
Dacă sună telefonul, trebuie să răspunzi. Dacă vor să intre, deschide-le!
Dacă femeile de vârstă fertilă vor să vorbească cu mine,
dra Moskowitz le selectează cu o serie de întrebări discrete.
- Doamne! - A mers. De ce să pun la îndoială?
Pentru că e o nebunie. Pentru că e...
- O s-o fac. - Ce?
O să-ți cunosc părinții. Răspunde la telefon.
- Așteptăm să-i treacă mamei. - Nu putem.
Putem. Îmbătrânește. Nu mai are putere.
- Vreau să trăim din nou. - Viața mea e în regulă.
A mea, nu. E o prostie. Ai spus-o și tu. Suntem într-o...
Relație.
Da. Asta. Sigur. Ei trebuie să știe.
Stabilește data. Pune capăt nebuniei.
O să mă mut din nou. O țintă în mișcare o va deruta.
Stabilește întâlnirea azi.
Mă duc la film.
Ca să fiu sigură.
Susie? Scuze. Trebuie să vorbim când termini.
- Acum e bine. - Să aștept afară?
- Nu vei primi slujba. - Bine. Mulțumesc.
Nu, eu îți mulțumesc.
- Ce-i cu telefonul tău? - Nimic. De ce?
Te-am sunat toată dimineața. E ocupat.
- Rahat! - Ai nevoie de o secretară.
Ce crezi c-a fost aia? Ce faci?
- Asta. - Ce e asta?
Asta e invitația mea la nunta lui Shy Baldwin.
De ce naiba ai fi invitată la asta?
- Spune-mi tu. - Au o listă veche?
- Atunci ai fi fost invitată. - Și nu am fost.
- Susie. - Cred că am fost invitată.
De ce naiba am fost invitată?
Și e peste trei zile.
Eticheta dictează ca invitațiile să fie trimise cu 45 de zile înainte.
Ești jignită că ești invitată în ultimul moment unde nu vrei să mergi?
- Da. Cine nu ar fi? - Eu.
Eu răspund că da, dar nu mă duc, ca să-l încurc.
Ești un monstru.
Chestia aia e o risipă de hârtie cu margini aurite.
Știi ce? Poate ar trebui să mergem.
Să mergem? Îți bați joc de mine?
Nu se poate să nu fie un bufet, mâncare bună.
Nu vorbești serios.
Ne e dator. Ai putea să-ți faci o poză acolo,
să apari în presă și să mănânci tort.
Sunt curioasă să văd tot spectacolul.
Sunt foarte curioasă să beau multă băutură gratis.
- Ați văzut asta? - Ce să vedem?
- Deci nu ați văzut. - Fumul?
- Deci l-ați văzut. - Da.
- La naiba! - Nu trebuia?
Ba da, dar nu atunci. Mai târziu.
Nu e bine! Nu pot... Ce... Cum să...
Expiră! Era la patru, nu la trei.
Trebuie să-ți amintești să numeri. O să încerc din nou.
Sunt o afacere bună pentru tine acum, nu?
Am luat plasa.
Să-l păstrez pentru Ethan? Acasă avem o vorbă:
„Nu e niciodată prea devreme ca un copil să învețe să îngroape.”
Hai să-l aruncăm și amintirea lui să fie o binecuvântare.
Avem chibrituri, Zelda? E periculos.
Am văzut că dra Miriam are chibrituri în dormitor. Le aduc eu.
Răspund eu, Zelda.
- Reședința Weissman. - Pot vorbi cu dna Weissman?
Eu sunt.
Sun din partea domnului Solomon Melamid.
Vrea să discute despre serviciile dvs.
Desigur. Mă voi întâlni cu plăcere cu dl Melamid.
Ar vrea să vă întâlniți în curând.
- Sigur, oricând vrea. - Azi?
- Azi e bine. - Va sosi o mașină într-o jumătate de oră.
O jumătate de oră. Pot fi gata până atunci.
Este Riverside Drive, 385, în Manhattan.
Vă mulțumesc foarte mult.
- Cu plăcere. Mulțumesc. - La revedere.
După cum se pare, nu am timp de ceai, până la urmă.
Vine o mașină după mine. Am treabă în Scarsdale.
Te rog să-i spui dlui Weissman când vine acasă.
O să-i spun că ați ieșit ca să faceți o treabă mare.
Voi lăsa un bilet.
- E frumos, nu-i așa? - Chiar acolo, doamnă.
Mulțumesc.
Dnă Weissman.
Solomon Melamid.
Aș da mâna, dar am atins gura calului.
- Bun venit! - Rose Weissman, îmi face plăcere.
Termină, Zephaniah. Nu-l lăsați să vă sperie.
Nu mă sperie doar cu lăudăroșenia.
Am crescut cu cai în Oklahoma.
Văd că purtați pantofi practici.
Nu e deloc elegant să aterizezi cu șezutul în noroi.
Văd că știți câteva lucruri. Mă însoțiți la o plimbare?
Ăsta...
este Copper Jack, armăsarul meu.
Un grăjdar a plimbat o iapă prin fața boxei lui azi-dimineață,
bietul de el a mirosit-o și nu s-a mai putut calma de atunci.
Ce casă, Doamne!
Arată mult mai bine decât arăta în Town and Country.
Străbunicul meu a construit-o în 1840.
Mai construim câte o aripă câteodată, la aniversări, de Hanukkah.
Familia are afaceri în industria căilor ferate.
Căi ferate, transport. Poate și aviație. Inovația e cheia, stagnarea e moartea.
- Dar dvs. știți toate astea. - Da.
Am vrut să vă cunosc
pentru că partida impresionantă găsită de dvs. pentru fiica avocatului meu
mi-a atras atenția.
Norma și Lorraine, cele două fiice ale mele, au 31 și 32 de ani.
- Îmi pare rău. - Să nu vă pară.
Mama lor plânge în fiecare seară,
întrebându-se unde a greșit.
Ați venit la locul potrivit.
Fetele trecute de prima tinerețe sunt specialitatea mea.
Serios?
Mă bucur să aud asta.
Cred că va trebui să i-o dăm pe Starlight doar ca să îl calmăm.
Cu caii e ușor.
Îi pui împreună, fac puțin zgomot,
poate trebuie să repari o ușă, și gata.
- De-ar fi la fel de simplu cu fiicele! - Povestiți-mi despre fetele dvs.
Norma are o înclinație pentru grăjdari, e iapa familiei.
Am înțeles.
Lorraine a fost lovită în cap de un cal când era mică,
deci e o țintă ușoară.
Mulți escroci au privit-o pe Lorraine
ca pe gâsca cu ouă de aur.
- Era să se mărite cu un actor. - Dumnezeule!
I-am găsit lui de lucru. Călătorește, promovează Ford Thunderbirds.
E în Alaska acum, dar nu e așa ușor să scapi de ei.
Aveți nevoie de cineva care să elimine escrocii
și să-l găsească pe bărbatul care o va iubi pe Lorraine pentru ce e, nu ce are.
Trebuie să pot aduce soții în afacerea familiei.
Nu pot fi idioți sau idioți evidenți.
Vă asigur că pot găsi bărbați foarte de treabă,
care nu sunt idioți
și care le vor face pe Norma și Lorraine foarte fericite.
Da. Fericite, ar fi bine și asta. Nu e un aspect decisiv, ci un bonus drăguț.
Vă numesc director
al diviziei aproape falimentare din Melamid Industries,
perspectivele de căsătorie ale fetelor mele.
Noroc și, dacă vă stimulează,
familia extinsă Melamid e mare, bogată și urâtă,
așa că ar putea fi multe partide Melamid pe viitor.
Să mă apuc de muncă, atunci. Unde sunt Norma și Lorraine acum?
În oraș. Locuiesc împreună acolo, ca două foste călugărițe.
Voi stabili întâlniri ca să le cunosc.
Spuneți-i doamnei Melamid să înceapă să se gândească la aranjamentele florale.
Încă un lucru: respectabilitatea este foarte importantă pentru familia Melamid.
Apreciem decența, demnitatea și discreția,
și presupunem că și dvs.și familia faceți la fel.
Da, desigur, dle Melamid.
Bun. Spune-mi Solomon.
John! Trimite-l pe Edgar să-i ofere dnei Weissman un tur.
Asigurați-vă că vedeți lebedele. Sunt niște nemernice, dar sunt frumoase.
Bună!
E cineva acasă?
Miriam?
THE WOLFORD UN PAHAR ȘI UN SEMN CU OCHIUL
PROFIT CU UN PUBLIC RECE CA GHEAȚA LA COPA
DNA MAISEL, REVENIRE JALNICĂ ÎNTR-UN CLUB DE NOAPTE
Ai întârziat.
Șoferul meu s-a concediat singur. A trebuit să iau un taxi.
- Bine, deci... - Ai auzit ce am spus? Un taxi.
Susie, sunt epuizată.
A trebuit să-l opresc eu însămi.
A trebuit să-mi ridic brațul în aer și să-l las așa până când taxiul a oprit.
A trebuit să-mi deschid singură ușa. A trebuit să...
Sună chinuitor, dar s-a terminat, concentrează-te.
Uită-te acolo.
Ăla e Mike Carr. El angajează pentru Gordon Ford Show.
Nu e neatrăgător.
N-o să te culci cu el, ci te întâlnești cu el.
Trebuie să mă asigur că ești pregătită. Să-ți văd ochii.
Măcar se învârt în aceeași direcție.
Ți-ai luat medicamentele sau nu le mai iei?
Da. Ambele.
Dacă ratezi asta, nu mai poți decât să-mi fii secretară,
și ai fi o secretară jalnică. Haide.
- Mike Carr? Susie Myerson. - Eram pe picior de plecare.
Ai fi ratat întâlnirea vieții tale.
Când m-am dus la o coridă cu Hemingway, a fost întâlnirea vieții.
Nu știu ce e asta.
Ți-o prezint pe legenda vie Sophie Lennon. Sophie? Mike.
Am avut zece minute. Am așteptat șapte, mai am trei.
Îmi place de el.
Grozav, stai jos.
- Ești bine? - Ai luat vreodată un taxi?
Ignor-o. Mike, când e ziua ta?
Cu o zi înainte de Crăciun. E un blestem.
- Și dacă ar fi săptămâna viitoare? - Care-i șpilul?
Am crezut că ai spus fără sex.
Îți ofer un cadou.
Un interviu fără precedent cu marea Sophie Lennon.
A fost la toate talk-show-urile din țară.
Da. Am fost la Sullivan de nouă ori.
Am auzit că ai fost pe Sullivan.
A spus că-și părăsește soția.
- Nu vreau un interviu obișnuit. - Gordon face interviuri obișnuite?
- Salut, Mike. - Mergi mai departe.
Mike, ascultă.
Lumea nu vrea s-o vadă. E ca și cum aș invita un aisberg. Scuze.
- Și îți accept scuzele. - Nu vorbi.
Ascultă-mă. Femeia asta a avut o cădere nervoasă.
Cu asta vii?
A ajuns de la cea mai bine plătită actriță, la o glumă, într-o noapte.
Sinucidere completă în carieră. Povestea asta nu te interesează?
- Nu putem vorbi despre asta în emisiune. - De ce nu?
- Pentru că nu poți. - Cine spune?
Nu știu. America.
La naiba cu America! Tu o chemi, ea va da un interviu
cum nicio vedetă cu mintea întreagă nu ar accepta.
Nu sunt în toate mințile, e adevărat.
Are povești.
Și mama mea are povești. N-aș invita-o nici pe ea.
Pe cine ai avut aseară în emisiune? O starletă blondă, un regizor plictisitor.
Cu o seară înainte, o starletă roșcată și un scriitor plictisitor,
și toți promovează ceva. Filmul lor de rahat sau cartea lor plictisitoare.
Cum toată lumea e genială
și toți cei de la Hollywood sunt cei mai buni prieteni
și poate bagă și o poveste pe jumătate jenantă
despre cum a rămas afară doar cu un prosop,
apoi treci la reclame și vinzi țigări.
Ea nu are nimic de vândut.
Nu are nimic de pierdut.
Așa că o să spună o grămadă de secrete
și o să le prezinte întregii lumi în întreaga splendoare,
iar publicistul ei nu o va opri, pentru că a demisionat săptămâna trecută.
Dacă e un dezastru, eu sunt cel care cade.
Gordon e pe locul doi de la început.
Dacă face ceva curajos, ca asta, ajunge numărul unu,
iar tu îl vei face numărul unu.
Dacă nu merge, e fundul tău în joc, dar, dacă rămâne pe locul doi,
nu te concediază oricum?
Dă-mi cartea ta de vizită.
Am una chiar aici. Și stai, am un număr nou.
Și au greșit la tipar, nu e niciun Q în Myerson.
Stai lângă telefon.
A mers bine sau prost?
Nu cred că va trebui să fii secretara mea.
- Ce doriți să beți? - Apă foarte rece, vă rog.
Dacă luați apă, tot trebuie să plătiți, minimum două băuturi.
Apă și două sherry.
Bule, trudă și necazuri.
Toată lumea e drăguță și lubrifiată?
Cum vă descurcați în locurile ieftine?
Bine. Vreau să vă gândiți la ceva,
mai ales tu, cu mâna riscant de aproape de boașe.
Fiecare fată pe care o vedeți astă-seară dând din fund...
are un tată.
Exact. Și eu am un tată. Îl cheamă Abraham.
A crezut că voi fi o doamnă perfectă, și uitați-vă la mine:
spun glume cu scule într-un club de striptease unor bărbați beți
cu diferite grade de sifilis. La mulți ani de Ziua Tatălui!
- Ai venit târziu acasă. - Ești trează târziu.
Unde ai fost?
Ne-am dus să mâncăm după muncă.
- Noi? - Eu și Susie.
- Deci, nu cu un iubit. - Dacă te uiți chiorâș, poate.
Cina la oră târzie sună foarte elegant.
Am mâncat brânza la grătar cu degetul mic în sus.
Unde te duci? Mănânci iar?
Îți vei pierde silueta, niciodată n-o să ai un iubit.
Nu mă mai urmări, mamă.
Vreau să discut ceva cu tine.
Nu poate aștepta până dimineață? Sunt epuizată.
E ora 5:00. E dimineață.
Uite-mă cum adorm pe blat.
Am un nou client pentru pețit, Solomon Melamid din familia Melamid.
Mă asculți?
Mallomars.
Melamid. Trezește-te, e important.
Are două fiice necăsătorite și e mai bogat decât Dumnezeu.
Sună grozav. Mallomars sună mai bine...
E un om foarte important, foarte preocupat de discreție.
Și l-am asigurat că sunt foarte discretă.
Nu voi face nimic să-l fac de râs.
Eu, nu.
Pe de altă parte...
Ce?
O să facem gălăgie. Nu vreau să trezesc copiii.
- Ce spuneai? - Cariera ta.
- Da. - E o problemă.
Lui Mallomars nu-i plac glumele?
Nu îi plac cluburile de striptease.
Ai ascuns asta de noi, deci înțelegi.
- De unde ai luat asta? - Din camera ta.
Îți bagi nasul în camera mea de parcă aș avea 15 ani?
Tu nu te ascundeai când aveai 15 ani.
Nu te-am mințit, doar că nu ți-am spus detaliile, să te simți jenată.
Un corset de cauciuc jenează.
Dar să citesc articole de ziar despre tine într-un astfel de club
este chinuitor.
E greu să dai peste o cutie încuiată într-un sertar închis.
Deci o ascundeai.
Nu, nu ascundeam cutia mea cu articole din apartamentul meu.
Apartamentul pe care ți l-am cumpărat?
Asta e povestea ta pentru ceva ce ascunzi tu.
Nu și dacă nu o folosești în mod consecvent.
- Da, lucrez la un club de striptease. - Deci, faci striptease.
Nu. Sunt comediantă.
Solomon Melamid va crede că faci striptease.
Atunci va fi foarte dezamăgit de numărul meu.
Ascultă-mă. Sunt zeci de fete bogate și urâte în clanul Melamid,
și toate cele patru surori Melamid sunt văduve.
Suspect? Nu-mi pasă.
Familia asta mare și tristă e o vacă de muls, și eu vreau s-o mulg.
Cine te oprește? Ia o găleată.
- Nu pot, fiica mea face striptease. - Iar începem?
Cum se cheamă cineva care lucrează într-un club de striptease?
Prezentator, comediant, glumeț, clovn, amuzant, hazliu.
Ai merge la dentist într-un bordel?
Bine. Soarele răsare și trebuie să vorbesc cu educatoarea lui Ethan
despre faptul că pleacă din grădiniță, așa că hai să încheiem.
- Ce vrei să fac? - Renunță.
- Nu. Sunt comediantă. - Fii comediantă în altă parte.
Wolford mă plătește.
E un venit stabil și pot să îmi fac numărul cum vreau.
Întoarce-te la Gashole.
Gaslight. Acolo e cu donații. Nu câștig bani acolo.
Nu văd cum va afla Mallomars.
- Din ziar. - Nu cred că-l citește pe L. Roy Dunham.
Citește totul.
Chiar dacă citește, avem nume diferite. Weissman, Maisel.
Dunham e jurnalist. Îți va descoperi identitatea și o va tipări.
Ei bine, que sera sera.
Miriam, slujba mea e foarte importantă pentru mine.
Aș putea realiza ceva foarte mare aici.
Și eu.
Rahat!
Da, e al naibii de fabulos.
Poftim.
Ai cam distrus aranjamentul floral.
- Gata. Acum e chiar distrus. - Am început bine.
- La bar? - La bar.
- Cu ce vă servesc? - Care e cel mai scump whisky?
Balvenie 30, domnule.
Acela. Fă-l dublu. Triplu.
Pune și niște gin bun.
- La fel, dar cu o cireașă. - Cea mai scumpă cireașă a ta.
Două cireșe, vă rog.
Bine. Stai așa.
Hai să facem niște afaceri.
Bună, băieți! Dna Maisel, Miriam, comediantă interesantă, în ascensiune.
Du-te, dragă. E deosebită.
Zâmbește.
Arată bine și în costum de baie. Picioare și sâni marfă.
- Bine, gata. - Bine. Nu? Bun.
Susie Myerson și Asociații o reprezintă.
- A fost scârbos și înjositor. - Cu plăcere.
Interesantă combinație. Cum se numește?
Dulce răzbunare.
O să vomit de la asta.
- Vomită pe ringul de dans. - Pateu?
Da, mersi. Super porții. Da, s-au dus 40 de dolari. Atenție.
- Doamne, Susie, e Sidney Poitier. - Ce? Unde?
Acolo. Masa din față.
Și vorbește cu Harvey, din film.
Harvey a fost iepurele, dar el e Jimmy Stewart.
Doamne, Jimmy Stewart e sexy în realitate.
- Doamne! Sunt delicioase. - Ce sunt?
Nici măcar nu știu. O minge mică de ceva
care te învață ce este plăcerea
chiar dacă ai fost pe jumătate mort toată viața ta.
Scuze. Nu vreau bile, doar foitaj.
Foitajul e bun. Repet, foitajul e foarte bun.
Da. Dacă pui un foitaj cu o bilă și poate și niște brânză...
Stai așa, n-ar trebui să ne placă.
Nu, nu ne place. Ești nebună? Doar mâncăm și bem...
Da, la dracu'! Ne place. Bine, să ne întoarcem la...
Vrei să pleci de aici?
- Luminile sunt diferite. - Se întâmplă ceva.
Bun. Am crezut că a fost de la băutură.
Cred că rahatul ăsta l-a ucis pe Toulouse-Lautrec.
Unde sunt Carole și băieții? Nu recunosc pe nimeni.
Trebuie să fi primit o nouă trupă.
Doamnelor și domnilor, vă rog să fiți atenți,
să le urăm bun venit, pentru prima oară ca soț și soție,
domnului și doamnei Shy Baldwin.
Pare gras.
Ba nu.
Părul lui pare rar.
Ba nu.
A făcut o reverență? Pe bune?
Te uiți la porcăria asta? Băutura asta începe să-mi placă.
Priviți!
Niciunul dintre voi n-avea unde să se ducă în seara asta.
Bine, pentru că acum pot să mă laud.
Uitați-vă la fata de acolo.
Și acum nu vă mai uitați, pentru că e a mea.
Doamna Shy Baldwin.
Sunt cel mai norocos bărbat din lume, iubito.
În onoarea soției mele...
Băiete, e greu de spus.
O să exersez. Tocmai ați auzit puțin din noul meu single.
E unul special, pentru că a fost scris de prietenul meu, Reggie Harris,
și se potrivește pentru că îmi spune ce să spun
de când eram mici și o rugam pe bunica lui să ne ia înghețată.
M-a făcut să spun că am insolație.
O poveste drăguță despre un obsedat de control care și-a pus amicul să mintă.
... oamenii de care sunt cel mai apropiat.
Simt dragostea voastră.
Sunt alături de voi în seara asta.
- Te simți mai bine? - Da.
Acum, mai e cineva care vrea să intervină aici.
Îl cunoașteți, îl iubiți.
E bunul meu prieten, dl Harry Belafonte.
- Da! - Cineva bun!
Shy, Monica, am o melodie compusă special pentru voi,
și o voi cânta acum, dacă nu se supără nimeni. Trei, patru.
Mei, am venit.
Joel? Slavă Domnului!
Bine.
Am o rochie.
Știu. Am ochi.
Are o fustă și o fundă.
Sunt păsări pe partea de sus, un guler Peter Pan.
Arăți grozav.
Sigur? Nu știu. Fusta e ciudată. Nu știu ce e pasărea.
De ce se cheamă guler Peter Pan?
Am văzut și citit Peter Pan. Nu înțeleg legătura.
I-am spus fetei de la magazin că-mi trebuie o rochie ca să-mi cunosc...
orice-ar fi părinții tăi, și ea mi-a dat asta.
Grozav.
Sigur? E foarte important ca rochia asta să fie potrivită.
Deși, de obicei, nu-mi pasă ce crede lumea,
- ... simt că sunt multe în joc. - Nu sunt.
Ba da. Ești nebun?
Mai întâi, văd rochia, apoi pe mine,
așa că, la început, i-am spus doamnei dacă are o rochie cu imprimeu cu găluști,
care a provocat, cum era de așteptat,
o tăcere asurzitoare, așa că am luat-o pe asta.
Arăți perfect.
Părul meu va arăta mai bine.
Dacă luăm un taxi în 20 de minute, putem ajunge acasă la ai mei la timp.
Sau putem întârzia puțin, să scurtăm timpul în care suntem expuși?
Nu! Doamne, nu putem întârzia. Vreau să fac totul perfect.
Rahat! Prea colorat. E prea colorată? E prea colorată.
- Nu puteam să văd asta la magazin? - Să prepar ceva de băut?
Ca să fiu beată și să întârzii, cu rochia prea colorată cu guler Peter Pan.
- Mulțumesc, Joel! - Trebuie să te relaxezi.
- Nu pot. - Respiră.
- Nu. - Îmi place ce porți.
Probabil pentru că ești tu în hainele astea.
Incredibil. Vrei să facem sex acum?
- Nu. - Așa faci când vrei sex.
- Ce? Nu vreau să fac sex. - Din cauza rochiei?
Te rog să bei ceva.
M-am întâlnit cu Adina, de la laboratorul de patologie.
M-a învățat despre cultura evreiască, dar nu-mi mai amintesc nimic.
- Știam idiș, acum nu mai știu nimic. - Ai cultura evreiască chiar aici.
Îmi amintesc două cuvinte: tsoris și pește gefilte.
- Tot ce trebuie să știi. - Am cumpărat o yarmulke.
- Fetele nu poartă yarmulke. - Ce? La dracu'!
Adina ar fi trebuit să-mi spună. Nenorocita!
- Sunt sigură că nu-l pot da înapoi. - Îl port eu.
- E roz. - Îl folosim drept suport de pahar.
O să încerc cealaltă rochie și o să vomit.
Ăsta e sunetul pe care îl vei auzi. Ignoră-l.
Moishe, sunt Joely și micuța lui prietenă!
- E aici! - Nu deschide ușa!
- O să deschid ușa. - Nu!
Trebuie să deschid ușa.
Vreau să o văd exact în clipa în care o vezi și tu.
- Unde e? - Parchează mașina?
Ce întâmpinare! Bună, mamă!
Unde e? Ce s-a întâmplat? V-ați despărțit?
- Lasă-l să vorbească, Shirl. - Se simte rău.
- Ce s-a întâmplat? - Îi e rău.
Nimic grav, a strănutat mult.
Sunt distrusă.
A început să se simtă mai rău în taxi. Am lăsat-o în apartamentul ei.
Credea că nu poate fi bolnavă aici? Sunt mamă.
Ți-a trimis ăsta. L-a ales chiar ea.
Doamna ta are gusturi.
Ne poți spune totul despre ea la cină. Nu ne-ai spus numele ei.
- E Rachel. - Ai o verișoară pe nume Rachel.
O altă Rachel.
Rachel. Ce nume evreiesc frumos!
Cel mai frumos.
- Tatăl tău are o verișoară Rachel. - Altă Rachel.
Se pare că are crutoane bune. Nenorocitul!
Mă întorc imediat. Trebuie să-mi pudrez nasul.
Știi, lumina e mai bună în toaleta femeilor.
Măi să fie!
Oglinzi mai mari.
Pari surprins.
Puțin.
Deci, invitația mea a fost o greșeală.
Nu știu, echipa de PR a făcut lista invitaților.
Nici Jerry Lewis n-a fost invitat, dacă te face să te simți mai bine.
Nu chiar.
A venit oricum. Prințesa Grace e aici. Ai văzut-o?
- Nu. - O s-o vezi. Stai pe lângă bar.
Monica arată minunat.
E o fată drăguță. Îi plac puzzle-urile.
- Tare. - Da. Tare.
- I-am cumpărat o casă în Beverly Hills. - I-ai cumpărat o casă?
Eu călătoresc mereu. Îi plac portocalele.
Ia-i un puzzle cu o livadă de portocali. O să se bucure.
Acum știu ce să-i iau cadou după un an de căsătorie.
Uită-te la tine.
Nuntă, un dans, un cântec, și n-ai transpirat câtuși de puțin.
Secretul e ca materialul hainelor să fie subțire.
Nat King Cole m-a învățat asta. Nu a venit.
Mă uitam după formație. Lester, Tommy, Carole, Slim.
I-ai închis pe undeva?
Nu, am o trupă nouă.
De ce?
Am vrut un sunet nou.
- Pentru că cel vechi a fost o dezamăgire. - Trebuie să împrospătez sunetul.
Sunt un grup grozav, i-ai auzit. Știu să cânte bine.
Da. Au cântat minunat, dar nu ți-e dor de gașcă?
Păreați o familie.
Știi ce-mi lipsește? Friptura ta.
N-am mai mâncat bine de...
Jack Ballard nu e un bucătar prea bun?
Jack Ballard nu e nici măcar un comediant bun.
Nu. Nu e.
Ai avut un comediant bun o perioadă, la începutul turneului. Cine era?
Încerc să-mi amintesc. Da, eu.
Ce s-a întâmplat acolo? Încerc să-mi amintesc.
Cred că văd pista de decolare și în spate un avion?
- A fost un avion? - A fost un avion.
O chestie mare, plină de oameni, dar lipseau doi.
- Oare? - Da.
- Trebuia să mă lași să urc în avion. - De ce?
- Aveam ceva să-ți spun. - Cred și eu.
Când concediezi pe cineva, se pune pe vorbit.
- Nu ești curios să afli ce-aș fi spus? - Ceva despre maimuțele înaripate?
Aș fi spus că am dat-o în bară.
Cum n-am mai dat-o în bară într-o viață în care am mai dat-o în bară.
Aș fi spus că mi-a fost foarte frică să urc pe scena aia,
pe care a urcat Moms Mabley înaintea mea.
E greu să urmezi după Moms.
Eram disperată să râdă publicul, să ies pe scenă și să fiu aplaudată.
Mi-am spus că publicul e din orașul natal, hai să vorbesc despre Shy.
Și asta am făcut, și am fost aplaudată, așa și trebuia,
dar trebuia să fi vorbit despre altceva.
Shy dă mulți bani copiilor agresați.
Cu alte cuvinte, își plătește angajații.
Înainte de concert, Shy spune jumătate de oră „eu”,
apoi își începe exercițiile vocale.
Nu crede că e un dar de la Dumnezeu, dar își consideră hainele hârtie de cadou.
- Am înțeles. - Ești o comoară pentru glume,
dar nu te-aș fi rănit niciodată.
Nu intenționat. Pentru nimic în lume.
Credeam că suntem prieteni și îmi iau prieteniile foarte în serios.
Știu că ce am spus avea alt înțeles și mi-aș retrage cuvintele dacă aș putea.
Dacă m-ai fi lăsat să mă urc în avion, aș fi spus că îmi pare rău,
și nu ca să-mi păstrez slujba.
Îmi găsesc altceva, dar pentru că-mi părea și încă îmi pare foarte rău.
Dacă te-aș fi lăsat în avion, ai fi adus-o pe Susie.
Ar fi încercat să mă înjunghie cu un cuțit de brânză.
Și eu m-aș fi aruncat în fața ta
și aș fi încasat lovitura... și niște brânză.
Ei bine...
Chiar mi-a fost dor de friptura ta.
Îi voi trimite Monicăi rețeta.
Mă întorc iar în State o perioadă, luna viitoare.
Am un alt album de Crăciun.
Știu ce să-i iau mamei mele de Hanukkah.
Poate ne întâlnim să bem ceva.
- Te pot duce la... - Nu.
Nu?
Nu mă mai las păcălită.
Nu suntem prieteni.
Mi-am învățat lecția.
Felicitări.
Sper că vei fi foarte fericit...
Dwayne.
- Asta spun și eu. - Putem pleca?
Da. La revedere! Mersi pentru crutoane. Am mâncat crutoanele tuturor.
Cine l-a lăsat să intre?
Doamnelor, vreți să veniți cu noi, vă rog?
Avem invitații.
Le-au verificat la ușă.
- E încă acolo? - Da.
- E tot mare? - Da.
Am înțeles.
Lou.
Susie Myerson și dna Maisel. Mă bucur să vă văd.
Ce e asta, Lou?
Faceți cunoștință cu asociatul meu, Ken Bruni.
Ken e noul agent al lui Shy de la MCA.
Îmi pare bine de cunoștință. Vă place petrecerea?
Până la răpirea noastră, a fost grozav.
Am vrut doar să vă salutăm și să vă dau niște vești interesante.
Shy va avea rolul principal în următorul film al lui Billy Wilder.
- Știai că e și actor? - Reprezentația de azi a fost bună.
Să trecem la subiect. Toți cei de aici cunosc înclinațiile lui Shy,
dar, de acum, o să-l ajutăm să stea pe drumul cel bun.
O să-l supraveghem non-stop.
- Nu asta face Reggie? - Reggie a plecat.
- Plecat? - Sfinte Sisoe!
Uite, e băiat bun, Reggie.
Îmi place de el, dar e prea apropiat de Shy ca să-l controleze.
- Prea multă istorie. - Și prea multă istorie cu trupa?
Exact. Shy s-a împotrivit, dar a înțeles că era timpul să schimbe direcția.
Toate astea pentru că am făcut glume cu Judy Garland la Apollo?
Nu. Asta trebuia să facem demult. Seara aceea ne-a dat ocazia.
Deci, îți mulțumesc.
Reggie l-a adus pe Shy unde e acum. Vă dați seama de asta?
Avem grijă de Reggie.
Compensație mare, i-am dat drepturi de autor.
Își cumpără o casă în Westchester. Toată lumea e fericită.
Când zici Reggie, zici Westchester.
- Bine, Lou, tipule în costum. - Ken.
Mersi că ne ții la curent cu chestii care nu ne interesează.
- Putem pleca? - Încă o clipă.
Înțelegem că tu și Shy v-ați împrietenit în turneu
și că poate ai văzut unele lucruri.
Mai ales un lucru care s-a întâmplat pe o barcă.
Știm că ai crezut că îl ajuți,
așa că felul în care s-a încheiat pe pista de decolare
nu pare corect. Vrem să îndreptăm lucrurile.
- Bine. - Ce zici de 2.000 de dolari?
- 2.000 de dolari? - Vrei să-mi dai 2.000 de dolari?
În schimbul semnăturii tale pe un acord juridic
în care declari că nu o să-l discreditezi pe Shy Baldwin
în niciun fel, în public sau privat.
M-ai invitat ca să mă mituiești?
- E o înțelegere. - N-o să iau niciodată 2.000$ de la tine.
Da, corect. La naiba cu tine și cu cei 2.000 de dolari.
Ce zici de 3.000?
Miriam?
- Nu. Trei, las-o baltă. - Cinci.
- Devine foarte interesant. - Păstrează-i.
Da. Ne-am gândit. Nu ne interesează.
Zece.
Miriam, e o mașină.
Trei mașini sau o mașină germană elegantă. Un Mercedes nazist strălucitor.
- Nu. - La naiba! Nu!
Ultima și cea mai bună: 12.000.
Cântă harpe undeva? Aud harpe.
- Am terminat aici. - Da?
- Da. Haide. - Mai gândește-te.
Oferta dispare de cum ieși pe ușă.
I-am promis lui Shy că nu spun nimănui și n-am spus.
I-am promis lui Shy.
- Hai să mergem. Doar dacă nu vrei să... - Nu vreau nimic de la ei.
Da. Nici eu. Să mergem. Să vă ia naiba.
A fost o idee proastă să vin aici.
Zici c-a fost vina mea?
Nu. Da. Asta a fost ideea ta.
Ideea mea? Dacă nu erai tu,
nici nu mi-aș fi găsit invitația vreo zece luni.
Deci, e vina ta. Luăm pungi de cadouri.
Ce jalnic! Pun pariu că nu e nimic bun... E Chanel No. 5.
- Ia una pentru bunica Mary. - Cine?
Bunica noastră, care n-a putut veni,
dar a fost invitată, și adoră Chanel No. 5.
- Am înțeles. - Ne întâlnim afară.
- Unde ai fost? - Căutam un taxi.
Mi-ai spus: „Ne întâlnim în față.”
Nu erau taxiuri, așa că m-am dus după colț.
Când fac cumpărături la Bergdorfs, mă duc în lateral
să iau un taxi înainte să o ia pe Fifth.
- Eu l-am luat de pe Fifth. - Nu e un plan perfect.
Urcă în mașină. Data viitoare, te las aici.
Casa a ieșit pe plus.
Pe plus? Nu se poate. Am numărat chiar eu.
Sunt cinci dolari în plus.
Dă-i încoace. Cred că am greșit. Mersi că ai văzut.
- Îl știi pe tipul ăsta? - Tată. Ce faci aici?
Eram în zonă, la un croitor,
am zis să trec pe aici.
- Intră. O să-ți dau ceva de băut. - Locul arată bine.
Decorul, ambianța... Foarte impresionant!
Ultima dată când am fost aici, era acoperit cu nasturi.
- Două whisky-uri. - Desigur, șefu'.
Șefu', îmi place cum sună.
E mereu interesant.
Cheia unei relații extraordinare cu angajații este respectul.
Ca să fie productivi, trebuie să creadă că ai încredere în ei necondiționat.
Absolut.
Dar toți sunt hoți, așa că să nu ai încredere în ei.
Am pus cinci dolari în plus în casă și el mi-a spus.
- Nu i-a pus în buzunar. Nu-l da afară. - Am învățat de la cel mai bun.
Mersi. Iubita ta e cumva pe aici?
E ocupată cu școala acum. Studiază tot timpul.
- Vara? - E facultatea de medicină.
Facultatea de medicină? Măi, pare interesantă fata asta.
Este. E grozavă.
Are multe laturi. Care intră în conflict.
Ce?
În prima jumătate a cinei era Rachel,
înainte de kugel era Rebecca, după kugel, era Ruth.
- Ai ales nume din Biblie. Frumos. - Eram emoționat și m-am corectat.
- Îți amintești, nu? - Da.
Nu știu când i-am zis lui Shirley „Sheila” sau „Trudy”
sau a trebuit să mă gândesc când am fost întrebat cum ne-am cunoscut.
Mama punea multe întrebări, repede. Știi doar.
Ascultă, ca să știi.
Ceea ce știu e tot ce trebuie să știu.
Nu știu.
Îți place de ea, asta e tot ce știu. Asta e tot ce trebuie să știu.
Dar ține minte: mama ta e foarte încântată de Rachel-Rebecca-Ruth,
și când ea se bucură și apoi e dezamăgită,
casa noastră devine foarte mică și zgomotoasă.
Am înțeles.
Vestea bună e că apariția ta ți-a dat o mică pauză
ca să nu te mai combine cu fiecare evreică pe care o vede,
inclusiv verișoara ta, Rachel. Poți începe să răspunzi la telefon.
Grozav!
- Deci, chiar există o fată sau... - Intră.
- Da. Chiar există... - Bine. Asta e tot ce trebuie să știu...
Deocamdată. Trebuie să deschizi. Ne mai vedem.
Mulțumesc. Câți sunteți?
Bine ați venit la Clubul Button.
- Hei, Benny. Cine e amicul tău? - Salut.
Cum te simți? Te simți bine? Te simți puternică?
Încerci să vorbești?
Spune-mi că nu ți-ai pierdut vocea.
- Trebuie să te aud spunând ceva. - Vreau să merg acasă acum.
Bine, ești gata.
În cinci, patru, trei, doi...
Bun venit înapoi. Următoarea invitată este cunoscută,
e comedianta Sophie Lennon, dar nu schimbați postul...
Ce drăguț!
... pentru că va fi o conversație fascinantă.
O să mă asigur. Vino aici, Sophie.
Deci... Sophie Lennon.
Cât de nebună ești?
Cred că diagnosticul oficial a fost „nebună de legat”.
Bravo.
Producătorii mei mi-au spus că ești sinceră în seara asta.
Deci, pot pleca acum?
Stai jos, domnișoară. Noi doi o să jucăm un joc.
- Un joc. - Adevărat sau fals.
Personalul meu a notat unele dintre zvonurile auzite,
și sunt o mulțime.
Vei spune dacă sunt adevărate sau false.
- Te rog. - Începem.
- Sinatra a scris un cântec despre tine. - Fals, dar sunt o vagaboandă.
Ai salvat odată viața unui străin care se îneca, într-un restaurant.
Fals, dar eu am lansat zvonul acela,
mă bucur să aud că circulă încă.
Deții o fermă de 300 de acri în Montana.
Sincer, cine nu deține una?
- Ai lovit-o pe Olivia de Havilland. - A meritat-o.
- L-ai pocnit pe Humphrey Bogart. - A plâns mai tare decât Olivia.
Ești dependentă de mai multe lucruri.
E o listă lungă. Vrei s-o vezi?
- Nu, Gordon. E complet greșit. - Da?
Pot să mă las de numărul trei și nouă oricând vreau.
E bine de știut că nu trebuie să-ți faci griji.
Crezi în viața inteligentă pe alte planete.
Fals. Dacă nu există aici, de ce ar exista în altă parte?
Foarte adevărat. Următoarea.
O susții financiar pe mama ta în vârstă de 85 de ani.
Da, e adevărat.
În schimb, ai pus-o să calce.
Când încetezi să muncești, începi să mori.
Cam crud, dar corect.
- Le interzici angajaților să poarte... - Răspund eu.
Dar pierzi emisiunea.
Ar trebui să putem pune pauză.
O casetă separată care înregistrează imaginea și sunetul simultan.
Și să poți derula înapoi.
OPREȘTE-TE.
Nu, mi-am găsit secobarbitalul, doar că n-am găsit scena.
Odată ai mâncat două duzini de stridii...
Minunat!
Nu a fost vina mea.
Scuze. Ori regizorul de platou exersează pentru recitalul de dans,
ori îmi face semn că e timpul pentru următorul invitat,
dar, dat fiind că e The Gordon Ford Show, iar eu sunt Gordon Ford,
renunț la următorul invitat, pentru că vreau să vorbesc cu Sophie.
E în regulă?
Mai ai timp pentru mine?
Pot să stau și să fac curat după aceea, dacă vrei.
Ce s-a întâmplat în acea seară, Sophie?
În seara marelui tău debut pe Broadway.
M-am speriat.
Putem înțelege asta. Ți-a fost teamă că vei eșua?
Cred că mi-a fost teamă că voi fi bună.
Nu e o glumă. Eram pregătită pentru acea șansă.
Am repetat foarte mult.
Te-ai simțit vreodată foarte aproape de ceva ce îți dorești?
Atât de aproape, că nu suporți, așa că îl distrugi?
Îl arunci în aer.
Nu.
Mă bucur, și sper să n-o faci niciodată.
Luați-o p-asta, oameni buni! Să luăm o scurtă pauză.
Vă uitați la The Gordon Ford Show.
Ți-am spus eu.
- Nu? Așa e. - În regulă. O ultimă întrebare.
Da.
În numele a milioane de oameni,
o vom mai vedea vreodată pe Sophie din Queens?
Sophie din Queens?
Sophie a revenit!
Fuge după cariera ei, strigând: „Întoarce-te!”
Dar, știi, aș vrea ca fanii mei să ajungă să mă cunoască, Gordon.
Aș vrea ca ei să petreacă ceva timp cu adevărata Sophie Lennon.
Și ea e amuzantă.
Ai fost foarte amuzantă în seara asta. Ne-ai distrat.
Ești o adevărată legendă în showbiz, și cine de aici e perfect?
Eu, nu, cu siguranță. Ai avut nevoie de curaj să vii aici
să vorbești cu mine, mulțumesc.
Aștept cu nerăbdare să te văd. Eu, unul, o să te urmăresc.
Sophie Lennon!
Mulțumesc. Vă mulțumesc foarte mult.
Te iubim, Sophie!
- Cine ești? - Am venit pentru interviul de la 16:00.
- Azi? - Da.
La dracu'!
Chiar ai nevoie de o secretară.
- Ești aici de la 16:00? - De la 15:30. Nu am vrut să întârzii.
Aștepți de șapte ore?
- Bine. Ești angajată. - Da?
Felicitări. Vrei o bere?
- Mai primesc slujba dacă spun nu? - Începi mâine.
- La ce oră? - Nu știu. La ce oră încep slujbele?
Probabil că dormi până târziu, așa că, la ora 10:00?
- Bună decizie. - Ne vedem mâine.
Trebuie să le spui celorlalte că n-au primit slujba.
- Îmi convine. - Să fie 10:30.
Ne vedem la 12:00.
Stai, cum te numești?
- Mergi pe Eighth? Sunt lucrări. - Nu merg pe Eighth.
Ai făcut la dreapta, deci o să ajungi pe Eighth.
Ia te uită, ești pe Eighth. Ieși de pe Eighth.
Da, doamnă.
- Stai. Oprește-te! - Ce?
Trage pe dreapta. Rahat!
Subtitrarea: Ligia Constantinescu
Redactor Robert Ciubotaru