Du vil være sekretær for en talentmanager.
Ja, veldig gjerne.
Flott.
-Din tur. -Unnskyld?
-Kom igjen. Jeg lytter. -Hva vil du vite?
Et øyeblikk.
ANSETTE & SI OPP:
EN HÅNDBOK FOR MODERNE SJEFER AV JOHN F. KELTON
Har du en naturlig teft for grundig organisering?
-Ja, det vil jeg si. -Flott.
Et øyeblikk igjen.
Kan jeg stole på at du gjør det du sier?
-Ja, så klart. -Fantastisk.
Kanskje du vil se CV-en min?
Utmerket. Ja.
La oss ta en titt. Tre sider?
Kom igjen, noe av dette er tull.
Jeg gikk på Brooklyn College
-og tok bachelor i engelsk litteratur. -Veldig bra.
Hvorfor vil du jobbe her?
Først og fremst er jeg spent på å være med i oppstarten til en voksende virksomhet.
Voksende virksomhet.
Det legger et stort press på meg.
Har du noen spørsmål?
Hvordan ser en typisk arbeidsdag ut?
Unnskyld meg litt.
Alle jentene kan skrive på maskin.
De tok eksamen et sted. De sitter fint.
Jeg har en bok med spørsmål. Den hjelper ikke.
Alle har de samme svarene, for de har nok en bok også.
-Har du ansatt noen? -Mange.
Hva spør du om?
Det spørs. Du må skreddersy spørsmålene til jobben.
Hvordan, Fred?
Da jeg ansatte en for å male leiligheten, spurte jeg om han hadde stige.
-Ok. -Ikke da jeg ansatte regnskapsføreren,
eller hun som skulle ligge med min bror da han skiltes.
Du trenger ikke stige til sånt.
Har du ansatt noen hos William Morris
i en showbusiness-stilling?
-Ikke egentlig. -Jeg legger på.
Vent. Du bør se hvordan personen tygger.
-Hva? -Jeg mener det.
Du må være i nærheten av denne jenta med snacks.
Hun vil knase og tygge dag ut og dag inn. Tygger de høyt, er du dømt.
Min stenografi er utmerket. Skriver 70 ord i minuttet.
Vennlig, men bestemt.
Tiden din er dyrebar, og jeg blir portvakten.
Ingen uønskede avbrudd.
Det er interessant. Veldig interessant. Er du sulten?
Egentlig ikke.
Jeg skulle spise dette. Du kan spise det.
-Jeg har spist lunsj. -Jeg skjærer det opp.
-Veldig snilt, men nei. -Det er fint og sprøtt.
-Jeg er allergisk. -Spis det jævla eplet.
Mirakuløse Mrs. Maisel
-Pappa, er du våken? -Hvem er det?
-Det er meg, Abe. -Det er ikke deg.
-Slutt med det. -Det er ikke meg.
Vekket jeg deg? Beklager, jeg trodde du leste.
Moren din ba meg slå av lyset. Hva er det?
-Jeg trenger hjelp, men i morgen. -Det er greit. Jeg lå der
og tenkte på at hun ba meg slå av lyset.
Jeg får bare ikke sjekkheftet i balanse.
-Hva skjer? -Miriam får ikke balansert sjekkheftet.
Hvorfor ber du henne om å gjøre det midt på natta?
-Jeg lever i en Dr. Seuss-bok. -Beklager. Legg dere. Natta.
Jeg får ikke sove når han tenker på at jeg ba ham slå av lyset.
-Så la meg slå på lyset. -Greit. Jeg sover på sofaen.
Nei. Det sliter ut putene mer enn hverdagssittingen.
Jeg går og legger meg.
Hvor er sjekkheftet?
På kjøkkenet. Det har gått uker. Dere må slutte å krangle.
Hvem krangler? Jeg rekalibrerer forholdet mitt til moren din
basert på informasjon hun valgte å holde hemmelig i 35 år.
Kan du slutte med det, da?
Det blir annerledes hver gang. Alltid forferdelig, men aldri det samme.
-Hva er dette? -Er det best med én eller sju?
Det er mindre ille om det er sju.
Da sier vi sju.
Får du betalt dette for å selge all den Tupperwaren?
Man blir ikke rik, men jeg vant et akvarium,
som har vært overraskende dyrt i drift.
Jeg solgte flest pastellfargede Wonderliers i regionen.
Jeg vant også brødristerne og salatvaskeren,
og du må ha sett de to store dalmatinerne i stua.
Kan Joel bidra litt mer?
Han gjør alt han kan, pappa.
Der er saldoen din. Det er summen om det var et sjutall,
og det er om det var et ettall.
Jeg tror tilmed Ethan kunne ha hjulpet deg.
Takk, pappa. Virkelig.
Kan jeg ta med boken min hit og lese?
Så klart.
Jeg tilgir moren din i morgen, men for Guds skyld,
kvinnen har en Chanel-sovemaske.
-Det blir fire debatter. -Kennedy-Nixon?
-Han er et krek. -Hvem av dem?
-Nixon. Mei. -Begge har hemmeligheter.
-Du stemmer ikke på Nixon. -Nei.
-Ser ut som han spiser barn. -Takk.
Ethan ønsker seg en tegnetavle,
men de koster 2,99 dollar og varer én dag.
Hva er en tegnetavle?
Du tegner på en skjerm med knotter, så rister du den så det forsvinner.
-Hva er vitsen? -Å lære barn at ingenting varer.
-Joel? -Hva?
-Skal du ikke åpne døren? -Nei.
Kom igjen.
Vi har diskutert det. Det kan være en av mammas jenter.
-Jeg er omtrent forlovet om jeg åpner. -Kan være en levering.
De lar den stå.
-Noen kan ta den. -Ingenting varer.
Hva gjør du på klubben?
-Hvorfor? -I tilfelle de lytter.
Hvis telefonen ringer, svar. Hvis folk vil komme inn, slipp dem inn.
Hvis kvinner i fertil alder vil prate,
stiller Mrs. Moskowitz en rekke diskré spørsmål.
-Herregud. -Det har pågått i uker. Hvorfor tvile?
Fordi det er vanvittig. Fordi det er...
-Jeg gjør det. -Hva da?
Møter foreldrene dine. Ta telefonen.
-Vi kan vente med moren min. -Nei.
Jo. Hun blir eldre. Hun har begrenset tid.
-Vi må ha livet tilbake. -Livet mitt er bra.
Ikke mitt. Dette er dumt. Du sa det. Vi er i et...
Forhold.
Ja. Det. Så klart. De må vite det.
Avtal et møte. Få slutt på galskapen.
Jeg kan flytte. Et bevegelig mål vil forvirre henne.
Avtal et møte, i dag.
Jeg går på kino.
Bare i tilfelle.
Susie? Beklager. Jeg må snakke med deg når du er ferdig.
-Det passer. -Skal jeg vente ute?
-Niks. Du får ikke jobben. -Ok. Takk.
Takk til deg.
-Hva er det med telefonen din? -Ingenting.
Jeg har ringt i hele dag. Bare opptatt.
-Pokker. -Du trenger en sekretær.
Hva tror du det var? Hva skjer?
-Dette. -Hva er det?
Invitasjonen til Shy Baldwins bryllup.
Hvorfor er du invitert til det?
-Det kan du si. -Bruker de en gammel liste?
-Da hadde du blitt invitert. -Og det ble jeg ikke.
-Susie. -Jeg ble invitert.
Hvorfor ble jeg invitert?
Og det er om tre dager.
Bryllupsetikette tilsier at invitasjoner sendes ut 45 dager før.
Er du fornærmet over å bli invitert i siste liten når du ikke vil?
-Hvem hadde ikke det? -Jeg.
Jeg skal svare ja, men ikke komme, bare for å tukle med antallet.
Du er et monster.
Det er sløsing med en forgylt kant.
Hør her. Kanskje vi burde gå.
Gå? Tuller du?
Det er sikkert åpen bar og god mat.
Det mener du ikke.
Han skylder oss det. Du kan bli fotografert,
få en god eksponering og god kake.
Jeg har lyst til å se hele greia.
Jeg har veldig lyst til å drikke gratis sprit.
-Så dere det? -Hva da?
-Så nei. -Røyken?
-Så ja. -Ja.
-Pokker. -Skulle vi ikke det?
Jo, selvsagt, men ikke da. Senere.
Det er ikke bra! Jeg kan ikke... Hva skulle jeg... Hvordan...
Pust inn og ut. Det var på fire, ikke tre.
Du må huske å telle. Jeg prøver igjen.
Jeg ser ganske bra ut akkurat nå, hva?
Jeg har nettet.
Burde jeg spare det til Ethan? Vi har et ordtak hjemme:
"Aldri for tidlig for et barn å lære seg å begrave."
Vi skyller ham ned og lar minnet hans være en velsignelse.
Har vi fyrstikker, Zelda? Dette er farlig.
Miss Miriam hadde fyrstikker på rommet. Jeg henter dem.
Jeg tar den, Zelda.
-Hos Weissman. -Får jeg snakke med Mrs. Weissman?
Det er meg.
Jeg ringer på vegne av Mr. Solomon Melamid.
Han vil diskutere dine tjenester.
Selvsagt. Jeg vil gjerne møte Mr. Melamid.
Han vil møte deg snart.
-Absolutt, når han vil. -I dag?
-Det er greit. -Det kommer en bil om en halvtime.
Halvtime. Jeg er klar da.
Det er 385 Riverside Drive på Manhattan.
Tusen takk.
-Bare hyggelig. Takk. -Ha det.
Jeg har visst ikke tid til te.
Jeg blir hentet. Jeg har forretninger i Scarsdale.
Si det til Mr. Weissman når han kommer hjem.
Jeg sier at du dro for å gjøre fra deg.
Jeg legger igjen en lapp.
-Han er vakker, ikke sant? -Der borte.
Takk.
Mrs. Weissman.
Solomon Melamid.
Jeg ville håndhilst, men den er rett fra hestens munn.
-Uansett, velkommen. -Rose Weissman. En glede.
Kutt ut, Zephaniah. Ikke la ham skremme deg.
Det krever mer enn å vise seg frem for å gjøre det.
Jeg vokste opp med hester.
Du har fornuftige sko.
Det fins ikke elegant å lande på ryggen i gjørmen, gjør det vel?
Jeg merker at du kan et par ting. Skal vi gå en tur?
Det...
...er Copper Jack, premiehingsten min.
En stallgutt leide en hoppe forbi stallen i morges,
stakkars djevelen kjente lukten og har ikke roet seg siden.
Huset ditt, herregud,
det er flottere enn det så ut i Town and Country.
Bestefar fikk det bygget i 1840.
Han bygget på fra tid til annen, bursdager, hanukka.
Familien din er i jernbanebransjen.
Jernbane, frakt. Vi vurderer luftfart. Innovasjon er viktig, stagnasjon er døden.
-Men du vet alt dette. -Ja, det gjør jeg.
Jeg ville treffe deg
fordi den imponerende spleisingen med datteren til advokaten min
ikke gikk meg hus forbi.
Norma og Lorraine, de to døtrene mine, er 31 og 32 år gamle.
-Så leit. -Nei da.
Moren deres gråter seg i søvn hver kveld
og lurer på hva som skar seg.
Du er på rett sted.
Trær med flere ringer er spesialiteten min.
Jaså?
Godt å høre.
Jeg tror vi må gi ham Starlight for å roe ham ned.
Hester er enkle.
Du setter dem sammen, litt støy,
kanskje en stalldør som må repareres, og det er alt.
-Hadde det vært like enkelt med døtre. -Fortell om jentene dine.
Norma har en forkjærlighet for stallgutter. Familiens Starlight.
Jeg skjønner.
Lorraine ble sparket i hodet av en hest som barn,
så hun er et lett offer.
Mange utspekulerte har prøvd seg på Lorraine,
og de ville se gåsen med gullegget.
Ble nesten gift med en skuespiller.
Jeg skaffet ham jobb. Ute for å promotere Ford Thunderbirds.
Han er i Alaska nå, men de er ikke så lett å bli kvitt.
Du trenger noen til å sile ut svindlerne
og finne mannen som elsker Lorraine for den hun er, ikke det hun har.
Jeg må bringe ektemennene inn i familiebedriften.
Ingen opplagte idioter.
Jeg skal finne noen hyggelige menn,
som ikke åpenbart er idioter,
og som vil gjøre Norma og Lorraine lykkelige.
Ja. Lykkelige hadde vært fint. Ikke avgjørende, men en fin bonus.
Jeg utnevner deg til sjef
for den nesten konkursrammede avdelingen
kjent som mine døtres mulige ektefeller.
Lykke til, og hvis er det en drivkraft,
så er Melamid-storfamilien stor, rik og lite pen,
så det kan bli mange Melamid-spleisinger i fremtiden.
Best jeg setter i gang. Hvor er Norma og Lorraine nå?
I byen. De bor sammen som noen eksnonner.
Jeg avtaler møter for å bli kjent med dem.
Fortell Mrs. Melamid at hun bør tenke på oppsatsene.
Én ting til, anstendighet er noe av det viktigste for Melamid-familien.
Vi verdsetter moral, verdighet og diskresjon,
og vi antar at du og dine gjør det samme.
Ja, så klart, Mr. Melamid.
Bra. Kall meg Solomon.
John! Send Edgar for å gi Mrs. Weissman en omvisning.
Du må se svanene. De er noen jævler, men de er vakre.
Hallo!
Er det noen hjemme?
Miriam?
WOLFORD EN DRINK OG ET BLUNK
PROFITT TAR INN ET ISKALDT PUBLIKUM PÅ COPA
BENNY WARREN ER FORTSATT GOD AV L. ROY DUNHAM
SHY-TURNÉ SNUBLER L. ROY DUNHAM
MRS. MAISEL, TILBAKE MED FIASKO PÅ NATTKLUBB
Du er sent ute.
Det er sjåføren min. Han sparket seg selv. Jeg måtte ta en drosje.
-Ok, så... -Hørte du hva jeg sa? En drosje.
Susie, jeg er utslitt.
Jeg måtte skaffe den selv.
Jeg måtte løfte armen og vente til drosjen stoppet.
Jeg måtte åpne døren. Jeg måtte...
Høres opprivende ut, men det er over, så fokuser.
Se der.
Det er Mike Carr. Han booker for The Gordon Ford Show.
Ikke uattraktiv.
Du skal ikke knulle ham, du skal møte ham.
Jeg må være sikker på at du er klar. Få se øynene dine.
De spinner i hvert fall i samme retning.
Tok du eller sluttet du å ta medisinene?
Ja. Både og.
Hvis du roter det til, må du bli sekretæren min,
og du hadde blitt en elendig sekretær. Kom igjen.
-Mike Carr? Susie Myerson. -Jeg skulle til å gå.
Du ville ha gått glipp av ditt livs møte.
Da jeg dro på tyrefekting med Hemingway, var det mitt livs møte.
Jeg vet ikke hva dette er.
La meg introdusere den levende legenden, Sophie Lennon. Sophie? Mike.
Jeg hadde ti minutter. Jeg ventet sju, så jeg har tre.
Jeg liker ham.
Flott. Sitt ned.
-Går det bra? -Har du noen gang tatt en drosje?
Ignorer henne. Mike, når har du bursdag?
På lille julaften. Det er en forbannelse.
-Hva om den var neste uke? -Hva er vinklingen?
Du sa jo ingen sex.
Jeg tilbyr deg en gave.
Et enestående intervju med den store Sophie Lennon.
Hun har vært på alle talkshow i landet.
Ja. Jeg har vært på Sullivan ni ganger.
Jeg hørte at du var på Sullivan.
Han sa han skulle gå fra kona.
-Ikke et vanlig intervju. -Gjør Gordon vanlige intervjuer?
-Hei, Mike. -Fortsett å gå.
Mike, hør her.
Hun er ikke populær. Som å booke et isfjell. Beklager.
-Jeg aksepterer unnskyldningen. -Ikke snakk.
Hør på meg. Denne kvinnen har hatt et nervøst sammenbrudd.
Er det forslaget?
Hun gikk fra å være den best betalte komikeren til et poeng på én kveld.
Karriereselvmord. Er ikke historien interessant?
-Vi kan ikke snakke om det på showet. -Hvorfor ikke?
-Fordi man kan ikke. -Hvem sier det?
Jeg vet ikke. USA.
Drit i USA! Book henne, så gir hun den slags intervju
ingen andre stjerne ved sine full fem hadde gitt.
Jeg er ikke ved mine fulle fem, det er sant.
Hun har historier.
Moren min har historier. Jeg hadde ikke booket henne.
Hvem hadde du i går? En blond stjerne og en kjedelig regissør.
Kvelden før var det en rødhåret stjerne og en kjedelig romanforfatter,
og alle promoterer noe. En elendig film eller en kjedelig bok.
At alle de jobber med, er et geni,
og alle i Hollywood er bestevenner,
og kanskje de tar med en litt flau historie
om å låse seg ute i håndkleet,
og du selger sigaretter i reklamer.
Hun har intet å selge.
Hun har ingenting å tape.
Hun skal ta frem alle skjelettene
og introdusere dem for verden i levende farger,
og PR-agenten vil ikke stoppe henne, Han sluttet sist uke.
Om det blir katastrofe, er det jeg som får svi.
Gordon har vært nummer to siden starten.
Hvis han gjør noe dristig, blir han nummer én,
og du gjør ham til nummer én.
Fungerer det ikke, synd for deg, men han forblir nummer to.
Da får du vel sparken likevel?
Gi meg kortet ditt.
Jeg har et her. Jeg har nytt nummer.
Og trykkeriet kludret det til. Det er ingen "Q" i Myerson.
Jeg ringer deg.
Gikk det bra eller dårlig?
Jeg tror du slipper å være sekretæren min.
-Hva vil du drikke? -Veldig kaldt vann.
Jeg må ta betalt, og det er minimum to drinker.
Vann og to sherryer.
Boble, boble, slit og trøbbel.
Er alle fine og beruset der ute?
Hva med dere på de billige plassene?
Jeg vil at dere skal tenke på noe,
spesielt du med hånden prekært nært skrittet der.
Alle jentene dere ser i kveld som rister på pengemaskinene...
...har en far.
Det stemmer. Jeg også. Han heter Abraham.
Han trodde jeg ville bli den perfekte kvinnen, og her står jeg
og forteller pikkvitser på en strippeklubb for fulle menn
med ulike grader av syfilis, så gratulerer med farsdagen.
-Du er sent hjemme. -Du er sent oppe.
Hvor har du vært?
Vi spiste etter jobb.
-Vi? -Jeg og Susie.
-Så ingen kjæreste. -Hvis du myser.
En sen middag høres veldig glamorøst ut.
Jeg spiste ostesmørbrød med lillefingeren oppe.
Hvor skal du? Spise igjen?
Du vil miste figuren og aldri få en kjæreste.
Jeg har allerede en skygge.
Det er noe jeg må diskutere med deg.
Som ikke kan vente til i morgen? Jeg er utslitt.
Klokken er fem. Det er morgen.
Jeg sovner på benken.
Jeg har en ny klient. Solomon Melamid fra familien Melamid.
Hører du?
Familien Mallomar.
Familien Melamid. Våkne, dette er viktig.
Han har to ugifte døtre, og han er rikere enn Gud.
Så bra. Familien Mallomar høres bedre ut...
Han er en viktig mann, og veldig opptatt av diskresjon.
Jeg har lovet ham at jeg er helt diskré.
Jeg skal ikke gjøre noe for å ydmyke ham.
Jeg skal ikke det.
Men...
Hva er det?
Det blir høylytt. Jeg vil ikke vekke barna.
-Du skulle si noe. -Karrieregreia di.
-Ja. -Det er et problem.
Liker de ikke vitser?
De liker ikke strippeklubber.
Du har skjult det for oss, så du forstår nok.
-Hvor fant du den? -Rommet ditt.
Snoket du som om jeg er 15?
Du verken løy eller snek deg rundt da du var 15.
Jeg fortalte ikke detaljene om klubben for å ikke gjøre dere ukomfortable.
Hofteholdere av gummi er ubehagelig.
Det å snuble over avisklipp som knytter datteren din til en strippeklubb,
er uutholdelig.
Det er vanskelig å snuble over en låst boks i en skuff.
Så du skjulte det.
Nei, jeg skjulte ikke min eske med mine avisklipp i min leilighet.
Leiligheten vi kjøpte tilbake?
Det er dekkhistorien for noe dere skjuler.
Ikke om den er konsekvent.
-Ja, jeg jobber på strippeklubb. -Du er en stripper.
Jeg er komiker.
Solomon Melamid vil tro at du er en stripper.
Da blir han skuffet over nummeret mitt.
Hør her. Det er mange rike, lite pene jenter i Melamid-gjengen,
og alle fire av Melamids søstre er enker.
Mistenkelig? Samme det.
Denne store triste familien er en melkeku som jeg vil melke.
Hvem stopper deg? Ta en bøtte.
-Nei, for datteren min er en stripper. -Skal vi ta det igjen?
Hva annet kalles en som opptrer på strippeklubb?
En konferansier, komiker, moroklump, skøyer, tøysekopp, vittigper.
Hadde du gått til en tannlege i et horehus?
Solen står opp, og jeg må snakke med læreren til Ethan
om å kun ta første klasse én gang, så la oss avslutte.
-Hva skal jeg gjøre? -Slutte.
-Nei. Jeg er komiker. -Vær komiker et annet sted.
Wolford betaler meg.
Det er stabilt, og jeg kan opptre med det jeg vil.
Gå tilbake til Gashole.
Gaslight. De sender rundt en kurv for tips. Det er ikke penger der.
Hvordan skal Mallomar finne det ut?
-I avisen. -Jeg tviler på at han leser L. Roy Dunham.
Han leser alt.
Uansett, vi har ikke samme navn. Weissman, Maisel.
Dunham er journalist. Han vil spore identiteten din og trykke den.
Vel, que sera sera.
Jobben min er veldig viktig for meg.
Jeg kan være på randen av noe stort her.
Jeg også.
Jøss.
Ja, det er helt fantastisk.
Her.
Du ødela blomsteroppsatsen.
-Sånn. Nå er den helt ødelagt. -Det var en produktiv start.
-Baren? -Baren.
-Hva vil dere ha? -Hva er din dyreste whisky?
Det er en Balvenie 30.
Ta den. Lag den dobbel. Trippel.
Ta noe av den ypperste ginen også.
-Det samme, men med et kirsebær. -Det dyreste kirsebæret.
To kirsebær, takk.
Ok. Ta det.
La oss gjøre forretninger.
Hallo, gutter. Mrs. Maisel, Miriam, heit, fremadstormende komiker.
Still deg opp. Hun er noe for seg selv.
Smil.
Ser bra ut i badedrakt også. Bein og pupper i massevis.
-Har det. -Bra. Ikke sant? Ok.
Susie Myerson og partnere representerer henne.
-Det var ekkelt og nedverdigende. -Bare hyggelig.
Interessant kombinasjon. Hva kalles den?
Hevnen er søt.
Jeg kommer til å kaste opp av denne.
-Gjør det på dansegulvet. -Kanapé?
Jeg kan det. Store porsjoner. 40 dollar der. Ta imot.
-Herregud. Susie, det er Sidney Poitier. -Hva? Hvor?
Der. Bordet foran.
Og han snakker med Harvey, fra filmen.
Harvey var kaninen, men det er Jimmy Stewart.
Herregud, Jimmy Stewart er sexy i virkeligheten.
-Herregud. Disse er nydelige. -Hva er det?
Jeg vet ikke. En liten ball av noe
som lærer deg hva nytelse er
selv om du har vært halvdød hele livet.
Unnskyld. Ingen baller, bare vannbakkels.
Vannbakkels er godt. Jeg gjentar: vannbakkels er godt.
Ja, hvis du tar en vannbakkels med en ball, og kanskje ost.
Vent litt, vi skal ikke nyte dette, skal vi vel?
Nei, vi nyter det ikke. Er du sprø? Vi bare spiser og drikker...
Faen. Vi nyter det. La oss fortsette med...
Kan du stikke?
-Lyset er annerledes, ikke sant? -Ja. Det skjer noe.
Bra. Jeg trodde det var drinken.
Det må være dette som drepte Toulouse-Lautrec.
Hvor er Carole og resten av gjengen? Jeg kjenner ingen.
Må ha fått et nytt band.
Mine damer og herrer, kan jeg be om deres oppmerksomhet
når vi tar imot, for første gang som mann og kone,
Mr. og Mrs. Shy Baldwin.
Han ser feit ut.
Det gjør han ikke.
Håret ser tynt ut.
Det gjør det ikke.
Neiet hun? Gjorde hun det?
Ser du dette? Jeg begynner å like drinken.
Hør her.
Ingen hadde et annet sted å være i kveld.
Bra, for nå får jeg hovere.
Se på den jenta.
Nå kan dere slutte å se, for hun er min.
Mrs. Shy Baldwin.
Jeg er verdens heldigste mann, kjære.
Og så, til ære for min kone...
Jøss, det er vanskelig å si.
Jeg skal øve. Dere hørte litt av min nye singel.
Den er spesiell, for den ble skrevet av kompisen min, Reggie Harris,
og det er passende, for han har lagt ord i munnen min
siden vi var barn og vi ba bestemoren hans om å kjøpe is.
Han fikk meg til å si at jeg hadde heteslag.
Søt historie om en kontrollfrik som fikk vennen til å lure noen.
...dem jeg står nærmest.
Jeg føler kjærligheten.
Mitt hjerte er med dere i kveld.
-Går det bedre? -Ja.
Nå er det noen andre som vil bryte inn.
Dere kjenner ham, dere elsker ham.
Min gode venn, Mr. Harry Belafonte.
-Ja! -En som er flink!
Shy, Monica, jeg har skrevet en spesiell sang til dere,
og jeg skal synge den nå, om det er greit. Tre, fire.
Mei, jeg er her.
Joel? Gudskjelov.
Ok.
Jeg har på kjole.
Ja. Jeg har øyne.
Den har skjørt og sløyfe.
Det er fugler på overdelen og Peter Pan-krage.
Du ser bra ut.
Sikker? Jeg vet ikke. Skjørtet er rart. Jeg vet ikke med fuglen.
Hvorfor Peter Pan-krage?
Har sett og lest Peter Pan. Ser ikke sammenhengen.
Jeg sa at jeg trengte en kjole for å møte min
hva-enn-du-er sine foreldre, og hun ga meg denne.
Flott.
Sikker? For det er viktig at kjolen er riktig.
Jeg pleier ikke å bry meg om hva noen mener,
-men det står mye på spill. -Nei da.
Jo, så klart. Er du sprø?
Først ser de kjolen, så meg,
så først spurte jeg om hun hadde en kjole med potetbolletrykk,
som skapte, som forventet,
øredøvende stillhet, så jeg tok bare denne.
Du ser perfekt ut.
Håret blir bedre.
Om vi tar drosje innen 20 minutter, kan vi være hos foreldrene mine i tide,
eller vi kan komme for sent og forkorte tiden der?
Nei. Herregud, vi kan ikke komme for sent. Jeg vil gjøre alt perfekt.
Pokker. For fargerik. Er denne for fargerik? Det er den.
-Jeg så det ikke i butikken. -Skal jeg lage en drink?
Ja, så jeg er full og forsinket med en fargerik kjole og Peter Pan-krage.
-Takk, Joel! -Du må slappe av.
-Går ikke. -Du må puste.
-Nei. -Jeg liker antrekket ditt.
Men det er nok fordi du har det på.
Utrolig. Vil du ha sex nå?
-Nei. -Det var sexsamtalen din.
-Hva? Jeg vil ikke ha sex. -På grunn av kjolen.
Si ja til en drink.
Jeg møtte Adina fra patologilaboratoriet.
Hun lærte meg om jødisk kultur, men jeg har glemt alt.
-Jeg hadde jiddisk. Nå ingenting. -Du har jødisk kultur her.
Jeg husker to ord. Tsoris og gefilte-fisk.
-Alt du må vite. -Jeg kjøpte en yarmulke.
-Jenter bruker ikke yarmulke. -Hva? Faen.
Adina kunne ha nevnt det. Kjerring.
-Kan nok ikke returneres. -Jeg tar den.
-Den er rosa. -Bruker den som brikke.
Jeg skal prøve den andre kjolen, og kaste opp.
Det er lyden du vil høre. Ignorer den.
Moishe, det er Joely og kjæresten hans!
-Hun er her! -Ikke åpne døren!
-Jeg skal åpne. -Ikke åpne!
Jeg må åpne døren.
Jeg vil se henne nøyaktig samtidig som deg.
-Hvor er hun? -Parkerer hun bilen?
Litt av en velkomst. Hei, mamma.
Hvor er hun? Hva skjedde? Slo dere opp?
-La ham snakke, Shirl. -Hun føler seg syk.
-Hva er i veien? -Hun er syk.
Ikke noe alvorlig, men det var mye nysing.
Jeg er knust.
Hun følte seg verre i drosjen, så jeg kjørte henne hjem.
Kunne hun ikke være syk her? Jeg er en mor.
Hun ville at du skulle ha denne. Hun valgte den ut.
Fin. Damen din har smak.
Fortell om henne under middagen. Du har ikke engang sagt hva hun heter.
-Rachel. -Du har en kusine som heter det.
En annen Rachel.
Rachel. Det er et fint jødisk navn.
Det fineste.
-Faren din har en kusine som heter Rachel. -Annen Rachel.
Han har gode krutonger. Den jævelen.
Straks tilbake. Jeg må pudre nesen.
Lyset er bedre på dametoalettet.
Ser man det.
Større speil også.
Du ser overrasket ut.
Litt.
Så invitasjonen var en feil.
Jeg vet ikke. PR-teamet lagde gjestelisten.
Jerry Lewis var heller ikke invitert, hvis det hjelper.
Egentlig ikke.
Han kom uansett. Sett prinsesse Grace?
-Nei. -Det vil du. Heng i baren.
Monica er vakker.
Hun er ei fin jente. Hun liker puslespill.
-Fint. -Ja. Fint.
-Jeg kjøpte et hus i Beverly Hills. -Kjøpte du et hus til henne?
Jeg er alltid på reise. Hun liker appelsiner.
Gi henne et puslespill av en appelsinlund. Da blir hun glad.
Første bryllupsdagspresang er bestemt.
Se på deg.
Bryllup, dans og sang, og du svetter knapt.
Trikset er å ha på lette tekstiler.
Nat King Cole lærte meg det. Han kom ikke.
Jeg så etter gjengen. Lester, Tommy, Carole, Slim.
Har du låst dem inne et sted?
Nei, jeg har et nytt band.
Hvorfor det?
Jeg ville ha en ny sound.
-Fordi den gamle var en skuffelse. -Du må gjøre ting nye.
De er en bra gruppe, du hørte dem. De har rytme.
Ja. De hørtes bra ut, men savner du ikke gjengen?
Dere virket som en familie.
Vet du hva jeg savner? Oksebrystet ditt.
Jeg har ikke spist et skikkelig måltid siden...
Er Jack Ballard en dårlig kokk?
Jack Ballard er en dårlig komiker også.
Ja. Det er han.
Du hadde en god komiker i starten av turneen. Hvem var det?
Jeg prøver å huske det. Ja, meg.
Hva skjedde? Jeg prøver å huske.
Jeg kan se rullebanen og et fly i bakgrunnen.
-Var det et fly? -Det var et fly.
Den svære greia full av folk, og det manglet et par.
-Gjorde det det? -Det gjorde det.
-Du burde ha sluppet meg om bord. -Og hvorfor det?
-Jeg hadde noe å si til deg. -Det tror jeg på.
Når du sparker noen, blir de snakkesalige.
-Er du nysgjerrig? Hva hadde jeg sagt? -Noe om flygende apekatter?
Jeg hadde sagt at jeg tabbet meg ut.
Verre enn noen gang i et liv ikke uten tabber.
Jeg hadde sagt at jeg var livredd for å gå på scenen,
og Moms Mabley var før meg.
Det er tøft å være etter Moms.
Jeg var desperat etter den latteren, etter å gå ut der og være rå.
Jeg tenkte at med publikum fra hjembyen, så kunne jeg snakke om Shy.
Jeg gjorde det, og jeg var rå, som var jobben min,
men jeg skulle ha valgt noe annet.
Shy gir mye til misbrukte barn.
Så han betaler staben sin.
Før hver konsert, bruker Shy en halvtime på me, me,
før han tar stemmeøvingene.
Shy tror ikke han er Guds gave, men han kaller dressen sin gavepapir.
-Jeg skjønner. -Du er en skattekiste med poeng,
men jeg ville aldri ha såret deg.
Ikke med vilje. Ikke for noe i verden.
Jeg trodde vi var venner, og jeg tar vennskapene mine veldig seriøst.
Jeg vet hvor ladet det var, og hvis jeg kunne ha tatt det tilbake, hadde jeg det.
Hvis du hadde sluppet meg om bord, hadde jeg sagt unnskyld,
og ikke for å beholde jobben.
Jeg kan få en annen jobb, men fordi jeg var, og fortsatt er, veldig lei for det.
Om jeg hadde sluppet deg om bord, hadde du tatt med Susie.
Hun hadde prøvd å stikke meg med ostekniven.
Jeg hadde kastet meg foran deg
og tatt støyten, og litt brie.
Tja...
Jeg har savnet oksebrystet.
Jeg sender Monica oppskriften.
Jeg skal være i USA en stund neste måned.
Jeg har et nytt julealbum.
Jeg vet hva mamma skal få til hanukka.
Kanskje vi kan møtes og ta en drink.
-Jeg kan ta deg med... -Nei.
Nei?
Jeg faller ikke for det igjen.
Vi er ikke venner.
Jeg har lært leksen min.
Gratulerer.
Jeg håper du blir veldig lykkelig,
Dwayne.
-Det er det jeg sier. -Kan vi stikke?
Så klart. Ha det. Takk for krutongene. Jeg spiste alles krutonger.
Hvem slapp ham inn?
Damer, vil dere bli med oss?
Vi har invitasjoner.
De sjekket dem ved døren og alt.
-Er han der fortsatt? -Ja.
-Fortsatt stor? -Ja.
Greit.
Lou.
Susie Myerson og Mrs. Maisel. Hyggelig å se dere.
Hva er dette, Lou?
Møt kollegaen min, Ken Bruni.
Ken er Shys nye agent hos MCA.
Hyggelig å møte dere. Nyter dere festen?
Fram til bortføringen vår var det flott.
Vi ville bare si hei og gi dere noen spennende nyheter.
Shy skal ha hovedrollen i Billy Wilders neste film.
-Visste du at han kunne spille? -Dagens opptreden var bra.
Jeg går rett på sak. Alle her er klar over Shys tilbøyeligheter,
men fra nå av skal vi hjelpe ham å holde seg på den smale sti.
Overvåke ham døgnet rundt.
-Er det ikke det Reggie gjør? -Reggie er borte.
-Borte? -Jøsses.
Han er en fin fyr, Reggie.
Jeg liker ham, men han er for nær Shy til å kontrollere ham.
-Det var for mye historie. -Og for mye historie med bandet også?
Nemlig. Shy kjempet imot, men innså at det var på tide med en ny kurs.
Alt dette fordi jeg tok noen Judy Garland-vitser på Apollo?
Nei. Dette har ligget i kortene lenge. Den kvelden ga oss en åpning.
Så takk.
Reggie fikk Shy dit han er nå. Du skjønner det?
Reggie blir tatt hånd om.
Stor avskjed. Vi ga ham noen utgivelser.
Han kjøper et hus i Westchester. Alle er fornøyde.
For når du tenker Reggie, tenker du Westchester.
-Greit, Lou, dressfyr. -Ken.
Takk for at dere fortalte ting vi ikke bryr oss om.
-Kan vi gå nå? -Bare et lite øyeblikk.
Vi skjønner at du og Shy ble ganske vennlige på turneen,
og at du kanskje så noen ting.
En spesiell ting som skjedde på en båt.
Vi vet at du trodde at du hjalp ham.
At du ble stående igjen på rullebanen,
virker ikke riktig. Vi vil gjøre opp.
-Ok. -Hva med 2000 dollar?
-2000 dollar? -Vil dere gi meg 2000 dollar?
I bytte mot signaturen din på en juridisk avtale
som sier at du ikke vil ringeakte eller sverte Shy Baldwin
offentlig eller privat.
Du inviterte meg for å bestikke meg?
-Det er en avtale, ikke bestikkelser. -Hadde aldri tatt 2000 dollar fra deg.
Akkurat. Faen ta deg og de 2000 dollarene.
Hva med tre?
Miriam?
-Nei. Tre, glem det. -Fem.
-Dette begynner å bli interessant. -Behold dem.
Ja. Vi tenkte på det. Ikke interessert.
Ti.
Miriam, det er en bil.
Tre biler eller én fancy tysk bil. En skinnende nazi-Mercedes.
-Nei. -Faen! Nei.
Det siste og beste, tolv.
Er det harper et sted? Jeg hører harper.
-Vi er ferdige her. -Jaså?
-Ja. Kom. -Vi ber deg revurdere.
Tilbudet forsvinner når du går ut.
Jeg lovet Shy å aldri snakke om det, og jeg holdt ord.
Jeg lovet Shy.
-Kom. Med mindre du vil... -Jeg vil ikke ha noe fra dem.
Ikke jeg heller. Kom an. Faen ta dere.
Det var dumt å komme hit.
Var det rettet mot meg?
Nei. Jo. Det var din idé.
Min idé? Var det ikke for deg,
hadde jeg ikke funnet invitasjonen på ti måneder,
så dette er din feil. Vi får gaveposer.
Det er harry. Det er sikkert ikke noe bra... Det er Chanel No. 5.
-Ta en til bestemor Mary. -Hvem?
Bestemor, som ikke kunne komme,
men som var invitert og elsker Chanel No. 5.
-Skjønner. -Vi møtes utenfor.
-Hvor var du? -Jeg så etter en taxi.
Du sa: "Møt meg utenfor."
Det var ingen taxi, så jeg gikk rundt hjørnet.
Når jeg shopper på Bergdorfs, tar jeg sidedøren
for å finne taxi før de tar av på 5th.
-Fikk denne på 5th. -Går ikke alltid.
Sett deg inn. Neste gang kjører jeg fra deg.
For mye i kassen.
Mye? Umulig. Jeg gjorde opptellingen.
Jeg telte to ganger. Fem for mye.
Få den. Jeg har nok rotet. Takk for at du så det.
-Kjenner du ham? -Pappa. Hva gjør du her?
Jeg var i området, hos en av leverandørene mine,
og ville si hei.
-Kom inn. Du skal få en drink. -Det ser fint ut her.
Innredningen, stemningen, veldig imponerende.
Sist jeg var her, var det dekket av knapper.
-Et par whiskyer. -Skal bli, sjef.
Sjef, det høres bra ut.
Det blir ikke gammelt.
Nøkkelen til et godt forhold til de ansatte er respekt.
Skal de være produktive, må de tro at du stoler ubetinget på dem.
Absolutt.
Men alle er tyver, så ikke stol på dem.
Vet det. Jeg la fem dollar ekstra i kassen, og han sa ifra.
-Han tok den ikke. Han må du beholde. -Jeg ble opplært av den beste.
Takk. Er det noen sjanse for at kjæresten er i nærheten?
Nei. Det er travelt på skolen. Hun sitter alltid med bøkene.
-Om sommeren? -Det er medisinstudiet.
Medisinstudiet? Hun høres interessant ut.
Ja. Hun er flott.
Hun har mange forskjellige sider. Motstridende sider.
Hva?
Den første halvdelen av middagen het hun Rachel,
før kugel het hun Rebecca, etter kugel het hun Ruth.
-Du holdt dem bibelske. Fint. -Jeg var nervøs og korrigerte meg.
-Du husker vel det? -Ja.
Lurte på når jeg kalte Shirley "Sheila" eller "Trudy" sist
eller måtte tenke litt når noen spurte hvordan vi møttes.
Mammas spørsmål kommer raskt og voldsomt. Det vet du.
Bare så du vet det.
Det jeg vet, er alt jeg trenger å vite.
Jeg vet ikke.
Du liker henne. Det er alt jeg vet. Alt jeg trenger å vite.
Men husk at moren din er spent på Rachel-Rebecca-Ruth,
og når hun blir spent på noe, men blir skuffet,
blir huset vårt lite og høylytt.
Jeg forstår.
Det positive er at middagen ga deg en liten pause
i spleisingen hennes med alle jødiske jenter,
inkludert kusine Rachel. Du kan ta telefonen igjen.
Flott.
-Er det en jente eller... -Kom inn.
-Ja. Det er virkelig... -Ok. Det er alt jeg trenger å vite
inntil videre. Du må åpne. Vi snakkes.
Takk. Hvor mange er dere?
Velkommen til Button Club.
-Hei, Benny. Hvem er kompisen din? -Hei.
Hvordan føler du deg? Bra? Sterk?
Prøver du å si noe?
Si at du ikke har mistet stemmen.
-Jeg vil høre at du sier noe. -Jeg vil dra hjem.
Greit, du er klar.
Om fem, fire, tre, to...
Velkommen tilbake. Den neste gjesten er ikke ukjent for noen.
Det er komiker Sophie Lennon, men ikke bytt kanal...
Hyggelig.
...for dette blir en fascinerende samtale.
Jeg skal sørge for det. Kom hit, Sophie.
Så... Sophie Lennon.
Hvor gal er du?
Jeg tror at den offisielle diagnosen var "galere enn en rotte".
Flink jente.
Produsentene mine fortalte at du ville komme i kveld.
Kan jeg gå nå?
Sett deg ned, unge dame. Du og jeg skal leke en lek.
-En lek. -Riktig eller galt.
Staben min skrev ned noen rykter vi har hørt,
og det er mange.
Du skal si om de er riktige eller gale.
-Kom igjen. -Nå er vi i gang.
-Frank Sinatra skrev en sang om deg. -Galt, men jeg er et ludder.
Du reddet livet til en fremmed som ble kvalt på en restaurant.
Galt, men jeg startet det ryktet.
Godt å høre at det fremdeles går.
Du eier en tomt på 300 dekar i Montana.
Hvem gjør ikke det?
-Du slo Olivia de Havilland. -Det var fortjent.
-Du slo Humphrey Bogart. -Gråt verre enn Olivia.
Du er avhengig, med flere avhengigheter.
Det er en lang liste. Vil du se den?
-Nei, Gordon. Dette er galt. -Jaså?
Jeg kan slutte med nummer tre og ni når jeg vil.
Godt å vite at vi slipper å bekymre oss.
Du tror på intelligent liv på andre planeter.
Galt. Om det ikke er noe her, hvorfor skulle det være det der?
Veldig sant. Neste kort.
Du forsørger den 85 år gamle moren din.
Ja, det er sant.
I bytte må hun ta strykingen.
Når man slutter å jobbe, begynner man å dø.
Litt hjerteløst, men helt korrekt.
-Du forbyr dine ansatte å ha... -Jeg åpner.
Du går glipp av showet.
Det burde gå an å sette på pause.
En egen boks som hadde tatt opp bilde og lyd samtidig.
Man bør kunne spole tilbake.
SLUTT.
Jeg fant seconalen, men ikke scenen.
Du spiste en gang to dusin østers...
Det er flott.
Det var ikke min feil.
Beklager. Studiosjefen øver enten på danseopptredenen
eller viser at det er på tide med neste gjest,
men dette er The Gordon Ford Show, og jeg er Gordon Ford,
så jeg dropper neste gjest, for jeg vil snakke mer med Sophie.
Er det greit for dere?
Har du mer tid til meg?
Jeg kan tilmed bli og rydde opp etterpå, om du vil.
Hva skjedde den kvelden, Sophie?
Kvelden for din store Broadway-debut.
Jeg ble redd.
Vi forstår det. Var du redd for at du ville mislykkes?
Jeg tror jeg var redd for å gjøre det bra.
Det er ikke en spøk. Jeg var klar for den sjansen.
Jeg øvde og øvde.
Har du noen gang følt deg så nær noe du virkelig har ønsket?
Så nær at det er uutholdelig, så du ødelegger det?
Du ødelegger alt.
Nei.
Det er bra, og jeg håper du slipper det.
Slå den. La oss ta en liten pause.
Du ser på The Gordon Ford Show.
Jeg sa jo det.
-Ikke sant? Absolutt. -Ok. Et siste spørsmål.
Ja.
På vegne av millioner,
får vi se Sophie fra Queens igjen?
Sophie fra Queens?
Hei! Den Sophie har et comeback.
Hun løper etter karrieren og roper: "Kom tilbake!"
Men jeg vil at fansen skal bli kjent med meg, Gordon.
Jeg vil at de skal tilbringe tid med den ekte Sophie Lennon.
Hun er også morsom.
Det har vært en fryd å ha deg her. En ekte underholder.
Du er en legende i denne bransjen, og hvem her er perfekt?
Iallfall ikke jeg. Det krevde mot å komme hit
og snakke med meg, så takk.
Jeg gleder meg til å se deg hva du skal gjøre nå.
Sophie Lennon, alle sammen.
Tusen takk.
Vi elsker deg, Sophie!
-Hvem er du? -Jeg hadde intervju klokken fire.
-I dag? -Ja.
Faen.
Du trenger en sekretær.
-Har du vært her siden kl. 16.00? -15.30. Jeg ville være tidsnok.
Har du ventet i sju timer?
-Ok. Du er ansatt. -Er jeg det?
Gratulerer. Vil du ha en øl?
-Får jeg jobben om jeg sier nei? -Begynn i morgen.
-Når? -Jeg vet ikke. Når begynner man på jobb?
Du sover nok lenge, så 10.00?
-Alle tiders. -Ses i morgen.
Du må si til de andre at de ikke fikk jobben.
-Greit. -Vi sier 10.30.
Vi snakkes kl. 12.
Vent, hva heter du?
-Tar du Eighth? Det er veiarbeid. -Jeg tar ikke Eighth.
Kjente at du tok til høyre, så du på Eighth.
Du er på Eighth. Kjør bort fra Eighth.
Greit.
-Vent. Stopp! -Hva?
Kjør inn til siden. Pokker.
Tekst: Bente
Kreativ leder Heidi Rabbevåg