-Chceš ještě dva? -To bylo něco jinýho!
Russele, je to už finále?
Jo.
Je další výstup, co se stalo s Lydií?
Lydia se vrátila do Ohia.
Během minulé hodiny?
Život je plný překvapení.
Nechala tu hada.
A svýho psa.
Nevadí.
-Opona se zasekla. -To se stává.
-Ano, ale co s tím uděláme? -Oddělím matky od šroubů.
Dám matky k matkám a šrouby ke šroubům.
Ty jsi striptérka, co se nesvlíká
a jenom křičí na lidi.
To není naše věc.
Oukej, to jsem ne...
Nevadí.
Fajn, tohle je konec téhle šou.
Doufám, že to byl večer, na který nikdy nezapomenete.
Byli jste skvělé publikum. Prosím dorazte v pořádku domů.
Dejte servírkám dýško.
Jsou ozbrojené!
Díky a dobrou... Vážně?
Vy byste mohli hrát tišeji, když mluvím.
Nikdy nevím, kdy budeš mluvit.
Když sem přijdu, chystám se mluvit.
Je to tvůj pohřeb.
Rtěnku.
Boisi, práce tady má pár mušek.
Jo, jako co?
Opona se nehýbe, nejsem nasvícená,
band hraje, když mluvím, mikrofon nefunguje.
-Chceš to sepsat? -Ne.
Vypadá to jako uhozená burleska.
Je to uhozená burleska.
-Boisi. -Uvidíme zítra.
-To říkáš pořád. -Pořád je naděje.
Nejde o náročné opravy.
Vyzkoušet, jestli funguje mikrofon.
Mikrofon funguje, jen tu nebyl zvukař.
-Opona... -Ten, co má na starosti zvuk,
se stará i o oponu.
Dej tam dalšího chlapa.
Každou práci má dělat někdo jiný?
Myslíš, že mám prachy, abych najal chlapa k oponě?
Co dělá tenhle?
Gratuluju, jsi nový oponář.
Teď k tomu finále.
Máte nějakou představu o tom, co děláte?
-Co tím myslíš? -Na pódiu
jsi vypadala zmateně.
-Tilly? -Jen dělám, co ona.
Měly bychom dělat finále dřív, jsme unavené.
Pomohla by nějaká zkouška,
můžete ovlivnit to, jestli se srazíte.
Ne, to se prostě stává.
A ty? Máš svou podprsenku?
-Jo. -Proč?
Žádná nahota, to je pravidlo.
-Kde máš kostým? -Prasklo mi ramínko
a Dribbles snědl ozdůbky.
Dám to opravit Zeldě.
-Kdo je Zelda? -Ta, co má balóny
a kouše si nehty.
Kruci, další konkurence.
Hej, dneska je filmová noc.
Miluju filmovou noc.
Zůstaneš na filmovou noc?
Nemůžu, už mám zpoždění.
Příště, slibuju.
Tohle všechno se musí zlepšit!
-Boisi! -Slyším tě,
oni tě slyší, každý tě slyší.
Úžasná paní Maiselová
-Na nové přátele. -A chlast, který přinesli.
-Krása. -Jsem rád, že jsme tu.
-I já. -Měl jsem tenhle měsíc
v nemocnici noční směny. Ostatní doktoři mají rodiny.
Ráda jím pozdě. Přišlo to s výstupy.
-Je to španělské. -Mikrofon?
Jíst pozdě. Rok jsem tam žil.
Nevečeří před desátou, ani děti.
Tys žil ve Španělsku. Bylo to úžasné?
A lahodné. Ten stejk.
Měla jsem tam jet kvůli práci, ale nedopadlo to.
Někdy jindy. Španělsko.
Jak dlouho žiješ na el Lado Superior Oeste?
Španělsky Upper West Side.
Chápu. Narodila jsem se tam.
Žiju v budově, kde jsem vyrostla.
To je dobře?
Úsměv vypadá, jako že nemluvíš o rakovině,
ale doktor o ní na rande mluvit může.
-Jsi velmi dobrý. -Gracias.
Načasování. Dolít, prosím.
-Objednáme si. -Oukej.
Oba si dáme filete medio rara,y una guarnición de espinacas.
To je středně propečený stejk se špenátem.
Žil ve Španělsku.
Hned jsem zpět s vaším drinkem.
Takže, ty jsi komička?
To je anglicky. Promiň. Ano,
jsem komička.
A kde bereš nápady na vtipy?
Omluvíš mě na chvilku?
Mám špatný klobouk.
Máš ráda šunku?
Ne.
Španělsky.
Jsi vtipná.
-Viděla jsi někdy býčí zápas? -Miriam.
Susie, co tu děláš?
Nerada ruším. Máš nemocný dítě.
-Ale ne. -Jo,
pořád zvrací.
Koberec je zničenej. Potřebuje doktora.
-Promiň, Liame, musím jít. -Mám jít s tebou?
-Potřebuje doktora. -Já jsem doktor.
Ne tenhle druh doktora.
-Jsem pediatr. -Je dospělý.
-Je mu pět. -Půjdeš už
-za tím zpropadeným dítětem? -Jo.
Omlouvám se.
Zkusíme to znovu. Vážně. Zavolej.
Mělas mi říct, že to je doktor.
Já vím. Promiň.
Vědět to, řekla bych, že dítě unesli.
Slibuju, že příště to řeknu.
Proč potřebujeme heslo?
Zavolej a řekni:
„Je to další tragéd, přijď a zachraň mě.“
Kdyby šel okolo a slyšel mě,
nechci zranit jeho city.
To je tenhle měsíc třetí mizerný rande.
-Musíš políbit pár žab. -Nemáš randit s civilisty.
-S kým mám randit? -S někým z byznysu.
Nerandím s komiky.
S komiky? To radši vojeď žábu než komika.
Takže s kým?
Nevím.
S břichomluvcem?
Proč randit s břichomluvcem?
Je jako hračka. Ty máš děti. To je trefa do černýho.
Děláš si srandu.
Musí mít osobnost. Vlastně dvě.
-Břichomluvec? -Ano.
Chlap s dřevěnou loutkou na klíně,
s tím chceš, abych randila.
Kouknu na tebe, vidím břichomluvce.
-Hej, Susie. -Co, Miriam?
Kdy jsi naposledy měla nějaký vztah?
Co?
Vždycky mluvíme o mých vztazích, ale co ty?
S nikým tě nevídám.
-A? -Jen se zajímám o tvůj život.
Můj život jsi ty, toť vše.
Přemýšlení o tobě, mluvení
o tobě, čekání na tebe, zachraňování od tragédů.
-Nemám čas. -Ale...
Jakmile se tě zbavím, až z tebe bude hvězda,
nechám tě odplout a zaměřím se na něco dalšího.
Fajn.
Co?
Asi jsme spolu už moc dlouho,
ale myslím, že máš blbej klobouk.
Předloni jste režíroval Vertigo,
ohromný film. Pak Na sever severozápadní
linkou, což mi znechutilo procházky kukuřičnými poli.
Mise splněna.
A teď tu máme Psycho,
které je velmi děsivé.
Zeptám se, pane Hitchcocku,
jsem zvědavý, co děsí vás?
Vajíčka natvrdo.
Vajíčka natvrdo? To jsem nečekal, tipoval bych spíš
pavouky nebo exmanželky.
Považuji je za nechutné.
Vy nepovažujete vejce natvrdo za nechutná?
Přiznám se, že jsem o tom moc nepřemýšlel.
No, to byste měl. Je to dvojitý problém.
Ten zápach,
ta textura.
Ethane, jestli musíš čůrat, tak se vyčůrej a jdi do postele.
To není Ethan.
Papá, jestli musíš čůrat, tak se vyčůrej a jdi do postele.
Nepotřebuju čůrat!
Můžeš na slovíčko?
Vydrž.
Tak jasně.
Kolik je hodin?
Je půlnoc a Susie má zase nahlas tu zatracenou televizí.
Má problémy se spaním. Televize ji uklidňuje.
Zkoušela prášky na spaní?
Tvá matka jich má ve skříni horu.
Z těch je druhý den oblblá.
To matka taky, a co má být?
Kdo říká, že jsem z prášků oblblá?
Jen jsem říkal Miriam,
že Susie tu je déle, než jsme čekali.
Rozhodilo ji, že v jejím bytě umřel přítel.
Omlouvám se,
ale když můj blízký přítel Mordecai Glickman zemřel
na squashi, byl jsem zpátky na kurtu druhý den v šest ráno.
Zapomněl jsem, že mám hrát s ním, takže to k ničemu nebylo.
-Ale chápeš. -Je tu nekonečně dlouho.
A řekl jsem Asherovi, že tu může být.
Měl bych mu zařídit nějaký bohem zapomenutý motel?
Pokoj pro Ashera tu je. Malý, ale bude stačit.
Mohu někomu něco přinést?
Zeldo, je tak pozdě, co tu děláte?
Slečna Susie používá talíř a sklenici.
Zůstala jsem, abych to umyla.
Zeldo, já ty talíře umyju.
-To je má práce. -Na tom nezáleží.
Měla bych jít do klubu a dělat tam vtipy,
když na tom nezáleží?
Je ta telka moc nahlas?
Telka? Neslyšel jsem ji, byla zapnutá?
-Můžu to ztlumit. -To nemusíš.
Najdu si nějaké bydlení, slibuju.
Zůstaň, jak dlouho chceš, Susie, vážně.
Ano. Pozvání stále platí.
Dobrou noc, Susie.
Uvidíme se ráno.
Jo.
Co tady ještě děláte?
-Promiňte, Abe. -Jo.
Nějaký chlap sedí na chodbě už půl hodiny.
Oslovili jsme ho. Řekl, že je váš přítel.
-Můj? -Potom řekl: „Prověřte si to.
Abe býval můj přítel.
Přítel ti nevrazí kudlu do zad
s ostřím namočeným v arzénu...“
Chápu, díky, Isobel.
-Ashere. -Abe. Ahoj.
Proč jsi za mnou nepřišel?
Byl jsi zaneprázdněný, vypadalo to důležitě.
Mohls žvanit o nemocném příbuzném
nebo jak tvůj syn ukradl oplatku, když mu bylo 12.
Nechme to být. Sejdeme se s Michealem Kesslerem,
kvůli dohodě s FBI, bude to snadné,
je skvělý advokát. Nejlepší v oboru.
I Sacco a Vanzetti měli ty nejlepší v oboru.
Určitě měli v elektrických křeslech pohodlí,
když se jim tavily mozky.
Skoro to mám, posaď se ke mně.
Nechci tě obtěžovat.
Chceš se projít po Village a koupit si nějaké suvenýry?
Šlápl jsem cestou sem na použitý kondom, mám už suvenýrů dost.
Ano, dobře, oukej. Bude to hned.
Žádný spěch.
Měl jsem hrnky, když jsem odcházel.
-Použij misku. -Nemám misky.
Ty nemáš misky? Ty nejíš polévku?
Nevěřím polévce.
Říká se, že je to jídlo, ale nenasytí to.
Je to podvod.
-Haló? -Ahoj, Joeli.
-Čau, mami. -Zde tvá matka, Shirley.
Já vím, mami. Copak je?
Jen tě kontroluju. Jaký je ten nový byt?
-Je super. -Vůbec ti nechybíme?
Co potřebuješ?
Chystáš se někam v pátek večer?
-Do klubu. -Vážně?
-Vážně. -Okolo osmé?
-Proč, mami? -Jen tak.
-Vyžehlil sis modrý oblek? -Co?
Vypadáš v něm moc dobře.
-Díky, ale... -Bylo milé slyšet tě.
V pátek si obleč ten modrý oblek.
Miluju tě,
máš tu pokoj, kdybys chtěl.
Mami. Počkej, mami.
Když ti polévka říká,
že je to jídlo, vysvětluje to písmeny, nebo...
Myslím, že bys ses měla seznámit s mými rodiči.
-Slyšelas mě? -Ne.
Odložil jsem to, ale nemáme moc času.
-Ne. -Nemáme na výběr.
-Ne. -Mei.
-Zbláznil ses? -Vím, bude to nepříjemné.
Bude to katastrofa.
Joeli, myslím...
Bude jim jedno, že jsi malá.
Ale ne, že vypadám jako majitelka čistírny.
Má matka nechodí do čistírny.
Jsi si vědom toho, co řeknou,
až mě uvidí?
-Ne. -Mám to oddrmolit?
-Ne, díky. -Napíšu to.
Poslouchám to celý život,
seznam je vyčerpávající.
Tohle nepomáhá. Mei!
-Mei! -Počkej.
Oukej. Máš pravdu.
Myslíš, že jsem blb?
Vím, že je to tam venku hodně hnusný...
-To sis vymyslela. -To je moje přezdívka ze školky.
Podívej, znám své rodiče.
Ano, že jsi Číňanka, je překvapí.
To ale nebude ten největší problém.
-Ne? -Že nejsi Židovka,
to pohorší sousedy.
Nesmíš být s nežidovkou.
Číňanka, to je dvojitá nežidovka.
Trojitá nežidovka, víc.
To je jak Lawrence Welk Singers.
Co jiného chceš dělat?
Jsme spolu.
Zjistí to. Tvoji rodiče to vědí.
Ano. Oni ano.
Chceš vědět, co řeknou,
až to zjistí?
Prostě to napíšu.
Budu potřebovat víc papíru.
Chápeš, co se děje?
Matka mi posílá holky do práce.
Jedna přijde v pátek a možná pošle i rabína.
Rabína ne, ten v pátek pracuje.
-Nepřestane, dokud mě neožení. -Jsem ráda milenka.
-Mně to vadí. -Byl jsi s Midge.
Hej!
-Pardon. -Co to je?
Vím, promiň, já jsem, ale...
Já nemůžu.
Prostě nemůžu.
Mei.
Mei!
Musíme to probrat.
Mei!
Nemůžeš utéct.
-Vím, kde bydlíš. -Ne, nevíš.
Ne, nevím. Sakra.
To je tak legrační.
Jo, je to sakra dobrý.
Řekls mi jen, žes uříznul někomu koule.
Jo, ufikli jsme mu je.
A nacpali do huby jinýmu chlapovi.
A koule toho druhýho zase do huby toho prvního.
Když uřízneš někomu koule, předpokládáš,
že je bude mít ve svý vlastní hubě.
Říkali jsme si: „Co děláme? Vyměníme je zpátky?“
Ale jak to udělat? Nastal rigor mortis.
Měli zaťatý čelisti.
Zvážili jsme naše možnosti.
Slyšeli jsme sirény a rozdělili se.
Půlku jste si vymysleli, ale dobrý.
My si nic nevymýšlíme.
-Hej, můžu dostat ještě colu? -Radši dvě.
To je na nás. Cokoli chceš. Neviděli jsme tě věčnost.
-Nemám čas lízat si rány. -Shy Baldwin
zpívá jako anděl, ale je to debil.
Nechci o tom mluvit.
Stejně je u Giancany, nedotknutelnej.
Hledám místo, kde bych mohla bydlet.
Hádám se s Midge. Šílím z její rodiny.
-Za kolik? -Za byt?
Bylo by to těsný, ale tak za niklák.
Znáš nějaký místo za niklák?
Jo, myslím, že ti můžeme pomoct.
Vážně? Jak?
Známe jedno místo. Vezmeme tě tam.
Super. Díky.
A když to vyjde, odepíšeme si ten oběd z daní.
Z daní.
METRO
Promiňte.
Promiňte, pane?
Ahoj, napadlo mě...
Promiňte.
Ahoj. Pardon.
Myslím, že byste mi mohl pomoct.
Pomoct s čím?
No, hledám nějaké místo, bar,
kde by si někdo jako já,
ale ne já, kamarádka, mohla dát s někým drink, s někým jako jsem já.
Co?
Místo, kde si může dát žena se ženou drink?
-To vám nepomůžu. -Oukej.
Promiňte. Hledám bar, kde můžou pít ženy
jako já, s jinými ženami jako já.
Nebo jen ženy obecně,
-ne jako já... -Jste polda.
Co? Ne. Nejsem polda.
Tohle je Dior.
Promiňte, nejsem polda.
Mám záznam.
Nejsem polda. Myslela jsem...
Ahoj, nejsem polda. Já...
Ahoj. Nejsem polda. Myslela jsem...
Ahoj, nejsem polda. Nejsem polda.
Nejsem polda.
-Tak vy máte kamarádku? -Promiňte?
Zjišťovala jste něco pro kamarádku, že?
Ano. Pro kamarádku, ano.
Napadlo mě...
Znám dvě nebo tři místa, která by vás mohla zajímat.
Znáte? To by bylo báječné.
A kamarádka neexistuje, že?
Ne, existuje, opravdu.
-Když na tom trváte. -Trvám. Existuje.
Oukej. A ta kamarádka
-je jako vy? -Já?
-Jo. -No, anatomicky.
-Obléká se jako vy? -Jako já?
Ó, ne. Ne, ne, ne, ne.
To opravdu ne.
Pardon, představuju si ji
v mých kopretinových šatech s reverzním vzorem.
To je dobré.
Ó, bože, korzet.
Není to moc dobrá kamarádka.
Ne, je.
Pardon. Pardon.
-Jsem zpátky. -Chyběla jste mi.
Něco jste říkal.
Je tu nové místo, právě otevřeli.
Slýchám, že je to tam příjemné pro různě oděné lidi.
-Je to přímo... -Počkat.
Pokračujte. Je v pořádku, když si to zapíšu?
Ten papír pak musíte sníst.
Vtip.
-Je to přímo... -Počkat.
Nejste polda, že ne?
To je také Dior.
-Není tam. -Je tam, dej mu čas.
Šestkrát to zvonilo a žádná odpověď.
Kesslerova kancelář.
-Výborně, rozhodli se to vzít. -Pardon?
Jo, zdravím, slyšíte mě?
Slyším vás dobře.
Zde Abe Weissman a Asher Friedman, je tam Michael?
Michael se právě vrací...
-Co? -Ten přístroj nefunguje.
-Můžete to zopakovat? -Ten tvůj přístroj nefunguje!
Ne ty, ona.
Michael zrovna přichází. Vydržte.
-Teď nás nechají čekat. -Zrovna přichází.
-Michaeli! -Co?
Volá ti Abe Friedman.
Ani jména neřekne správně.
Do prdele, vydrž, už jdu.
Zní velice profesionálně.
Je to kočka? On má kočku?
-Je to on? -Michaeli, pojď. Michaeli!
Už jdu! Vydrž!
Jak dlouhé mají schodiště, sakra?
-Ahoj. -Michaeli.
Abe Weissman a Asher Friedman.
-Jak se vede? -Báječně. Co tvá kočka?
Michaeli, posledně jsi říkal,
že budeš mluvit s někým z FBI.
Podařilo se to?
Jo, mluvil jsem a...
Abe, snažíš se mě mučit?
-Nerozuměli jsme, Michaeli. -Ježíši Kriste.
Říkám, že jsem s ním mluvil a mám dobré zprávy.
Nic na vás nemají, nic.
Někdo četl tvůj sloupek,
rozčílil se a zachrastil řetězy.
O nic nejde.
-Vážně? -Zamysli se.
Vnikli jste do federální budovy,
založili malý požár, škody byly malé a nikdo nebyl zraněn.
Už to neřeší a zabývají se něčím novým.
Nikoho to už nezajímá.
-Je to velké nic. -Velké nic.
Chtějí se sejít kvůli záznamu,
ale do kanceláře FBI nemusíte.
Oni přijdou k tobě a uzavřete to.
Ach, můj bože!
Takže konec, je po všem?
Konec, navždycky.
-Bude po všem. -Navždycky.
Konec, nemůžu tomu uvěřit!
To je fantastické.
Miluju tu kočku!
Parkerová ti nikdy neodpustila.
Ta nikdy nevěděla, kdo jsem.
Dorothy Parkerová tě milovala. Chlubil ses tím.
Jednou mě sledovala v Algonquinu na pány,
ale to bylo ještě předtím.
Asher byl hezký mladý muž.
Jo, ten typ výbušného silného muže.
Posiloval jsem s Weissmullerem. Tarzan sám.
-Je to meshuggeneh? -Netajíš,
co se stalo s kloboukem Dorothy Parkerové?
-Sedl jsem si na něj. -Ale ne.
Podruhé sedím u kulatého stolu a slyším, jak říkají něco chytrého...
Za hodinu jsem se zvedl a ten klobouk mám na zadku.
Dorothy to zhodnotila a říká:
„Báseň. Klobouček zdobil mi palici,
teď ho má kdosi na zadnici.“
Šílený, že se to stalo.
Co to, jak jsme krátce pracovali
jako stěhováci, Ashere?
Mysleli jsem si, že zvládneme piano.
-Nahoru po schodech, křídlo. -Bože.
To si pamatuju.
Dvě hodiny zvedat,
deset sekund sledovat, jak padá dolů
a přistává na veverce na Bank Street.
Bože, kdy to bylo?
-Jaro 1927. -Podzim, myslím.
Bylo to během mé práce na Columbii,
-mohlo to být koncem 1926. -Ne.
Musel to být 1927. Rosie a já jsem se vídali.
-Promiň? Ještě později. -V pravěku.
Přišla na první rande ostříhaná jako Louise Brooksová.
-Pamatuješ? Tu ofinu? -Naneštěstí.
Pamatuju si to, až moc.
Promiň, vydrž.
Vy jste spolu chodili?
-A ty jsi měla ofinu? -Bylo to tak dávno.
Kde jsi byl ty, papá?
Já jsem randil s Tarzanem.
To bylo předtím než jste se dali dohromady?
-Bylo to mezitím. -Mezitím?
-Vy jste měli pauzu? -Chvilkový rozchod.
-Vážně? -Udělal jsem mladickou chybu
a řekl jsem tvé matce, že se musím soustředit na PhD.
Kdo by studoval, když má krásnou Rosie?
Přestaň.
Chodili jsme spolu měsíc, dva?
-Nějak tak. -Věděl jsi to?
Řekla jsem mu to dvacekrát, ale až teď to vnímá.
Potom jsem dostal zpátky Delores.
Žena číslo jedna. Ale nebyli jsme tak šťastní jako Abe a Rosie.
Chopím se další láhve vína.
Ještě bych chtěla slyšet víc o tom, cos měl s Tarzanem.
Byla to bláznivá doba, 20.léta. Každý chodil s každým.
Carol byla s Johnem, ten s Marthou,
ta byla s Abigail, nedalo se to sledovat.
To je jisté.
-Kdo si vzal Delores po tobě? -John Barrymore.
-Já věděla, že to byl někdo známý. -Ano?
Šel jsem jim na svatbu. A opil ho.
Jaké to bylo?
Velké, drahé.
Pak se rozvedli, vzala si svého porodníka.
Svého porodníka?
Hádám, že se mu líbilo, co viděl.
Poslední lahev.
Vloupáme se Rose do skrýše se sherry.
Můžu si vyměnit lístek na vlak
a zůstat den nebo dva, jestli to nevadí.
-Mně ne. -Zůstaň, prosím.
Rád bych navštívil pár míst ve Village,
abych zavzpomínal. Je to tak dávno.
Změnilo se to.
To je ono?
To je ono.
-Je to velký. -Je, a vzdušný.
Je třeba to upravit.
Představ si to bez špíny.
Má pěknou severní expozici
klasický výhled,
devět linek metra přímo pod námi,
takže dojíždění je snadný.
Hodní sousedé. Když něco vidí,
-tak mlčí. -Co je to za místo?
Co tu bylo předtím?
No, používali jsme to jako bezpečný úkryt.
-Byla to skrýš? -Něco takového.
-Tady je krev. -Pro tady toho to nebylo bezpečný.
Hezký kobereček to schová.
Myslíme, že to pro tebe bude perfektní.
Tohle si nemůžu dovolit.
Jsme si vědomi tvých finančních možností.
Je to tady prázdný, sedá na to prach. Užívej to.
Nevěděla bych, co s takovým prostorem.
Budu tu jen já a já nebývám moc doma.
Dáš sem psací stůl,
pohovku, do zadního pokoje hodíš Murphyho postel, možná kytku.
Nějaký hezký stůl sem, dáš si kafe,
nějaký dánský, necháš si vyrýt jméno na dveře.
-Moje jméno? -Susie Myersonová a společníci.
Susie Myersonová a společníci.
Skvělá kombinace práce a života. Expanduješ.
Rozjedeš byznys.
-Žít tu i pracovat. -A začni vydělávat pořádný prachy.
Můžeme ti počkat s nájmem,
než se usadíš a budeš mít peníze.
Dáš nám pár akcií
Susie Myersonové a společníků.
Jo, jo.
Zní to dobře? Dáš nám kousek?
-Ano, určitě, cokoli. -Super.
Výhra pro všechny.
Susie Myersonová a společníci.
Potřebuje to hromadu práce
než přestanu počítat krysy po stovkách.
Ale kurva, výtah funguje,
je tam koupelna
a říkala jsem ti o tom zasraným výhledu?
Pro a proti?
Ten výhled sám říká „úsměv prosím“.
Budu mít schůzky v noci,
aby potenciální klienti viděli ten výhled.
-Neminuly jsme to? -Budou stát
a sledovat výhled, já pak přijdu a řeknu: „Vidíte to?
Podepište se a je to celé vaše.“
Neřeknu to drsným hlasem kuplíře,
ale počkám, dokud to nepochopí.
-Tady to je. -Sakra dobrej výhled.
Nainstaluju telefon a koupím vybavení do kanceláře.
Hodně tužek. Nevím, na co je budu používat,
ale mám je ráda ořezané.
Podívej, stůl.
Možná bych měla pořídit sponky na papír a desky.
Bude tam hodně šanonů.
Měla bych mít psací stroj. Nebo dva, není to šílený?
Začnu s jedním a uvidím, jak to půjde.
Budu na tom stroji psát všechny ty sračky.
Whisky, čistou. Dvakrát.
Měla bych mít sekretářku? Harry má tři sekretářky.
To jsou takový ty buclatý rajdy
před tvou kanceláří, co na tebe všechno ví.
-Dejme si drink. -Hotovo.
Musím říct, že jsem...
Seru na to. Jsem vzrušená.
Já to řekla. Vyliž mi. Jsem vzrušená.
Co to je?
To je nové.
-Tys... -Co?
-Vzalas mě do baru pro lesby? -Zábava, že?
-Co to kurva? -Co to kurva, co?
„Vyliž mi“ jsem řekla dost nahlas!
Jsi naštvaná?
Proč jsi to udělala?
Jen jsem myslela, že to zkusím. Nikdy nevíš...
Nikdy o sobě nemluvíš.
Do toho ti nic není.
Jo, ale jsme celou dobu spolu, tak jsem myslela, že bych zkusila...
-Nevadí mi to. -Co?
Jen to chci vědět. Ale nevadí mi to.
Nevadí?
Ne. Jsem v pohodě,
ať to máš jakkoli.
No, díky moc za tvé svolení.
-A nemyslela jsem... -Můžu na záchod?
Potřebuju omluvenku na tělocvik?
Jen, že mi můžeš říct cokoli.
Ježíši Kriste, Miriam.
Jak víš o tomhle místě?
Ptala ses na Christopher Street
chlapů s karafiátem v klopě,
kde mají bar?
Ne. Ne tak úplně.
Myslelas, že mě sem vezmeš, rozhlídnu se a vletím do toho?
Chtěla jsem ti dát možnost.
Neměla jsem plán, myslela jsem, že to zkoukneme.
Zkoukneme? Tohle je Village.
Žiju tady. Vím, jak najít gay bar.
Tři jsou, co by kamenem dohodil.
O dva domy dál si chlapi strkaj navzájem pěst do řiti.
To je moje město, vím o všem.
Jsi pořád sama. Vždycky.
A kurva co!
-Nechci, abys byla sama. -To nech na mě.
Chci, abys byla šťastná.
-Super, zaplať mi pití. -Susie.
Soustředím se na jednu věc. Susie Myersonová a společníci, tak to je.
Být tvůj manažer a nejen tvůj,
ale manažer manažerů. Rozumíš tomu?
-Jo, ale... -A mám kurevskej výhled!
Sakra.
Ty peníze nevrátím, utratil jsem je.
Co vám nabídnu?
Jsem tu jen...
Hej! To bylo až moc snadný.
Dvě ze tří.
Sklapni!
Vítej u Susie Myersonové a společníků, zamiluješ si výhled. Teď se hni!
Mitzi, jsi na řadě, pohni zadkem.
-Hej. -Jo?
-Musíš klepat. -Co?
Odteď sem nemůžeš jen tak strčit nos,
aniž bys předtím zaklepal.
Tahle šatna je jen pro dámy.
Jsi chlap, že?
Ano. Jsem chlap.
Chlapi klepají.
Já to tu řídím.
My řídíme šatnu.
Lidské zadky jsou součástí jejich těl,
tak se Mitzi prostě zvedne.
Když půjde ona, tak i její zadek, ne?
Super, zkontrolujeme to. Ty jsi kluk.
-A kluci? -Klepají.
Zkuška, dej tomu šanci.
Hlasitěji, jestli tě mají slyšet , ale jednička za snahu. Jasný?
-Jasný. -Jasný?
Fakt řekla, že jsme dámy?
Super. Pa.
Pa.
Susie, vykázala jsem Boise ze šatny.
Vládne politika klepání.
Kluci klepou, protože holkou klapou.
Vím, nechat to na jeviště, ale...
-Výplata. -Co?
-Výplata. -Ježíš, vy obě.
-Den, kdy saháš do kasičky. -Jasný.
-Dáš mi peníze, co mi dlužíš. -Chápu.
Horní šuplík. Napravo.
-Vím, který to je. -Pod těmi klíči.
Je to můj šuplík, vím, co v něm mám.
Tak to víš to co každej.
Technicky vzato, ti je dát nemusím,
dokud neskončí její výstup, ale jsem princ.
No, bylo mi potěšením spolupracovat, vaše veličenstvo.
Promluvíme si? Chci si promluvit...
-Tady. -Díky.
Susie, prosím. Susie, stůj!
Susie, jen...
Sakra.
Vystupuješ, Maiselová. Hoď...
Hoď to za hlavu, hoď...
-Hej! -Chceš mluvit?
Jo, to bych sakra ráda.
Zatleskejme Mitzi!
Hej, jsem zvědavá.
Kolik manželek ví, že jste dnes tady?
Informace pro vás.
Všechny.
A jak?
Prádlo.
Protože prádlo je jako váš diář.
Jedno čichnutí ke košili a cítí Lucy, vaší zatracenou sekretářku.
Cítí dostihy, kouření doutníků s kamarády,
kouření s Lucy.
A taky rozhodně cítí, kde jste byli.
Plus vám prohledávají kalhoty, zatímco spíte.
Ví všechno.
Ale předstírají, že ne. A proč?
Protože ony mají taky svá malá tajemství.
Že vaše žena má život, o kterém nevíte?
Vaše žena je doma sama, po celý den.
Víte, kdo se pohybuje kolem vašeho domu?
Mlíkař.
Pošťák.
Údržbář.
Podomní obchodník.
Víte, kolik věcí se dá prodat?
Jednou přijdete domů a tam nový vysavač.
Ten starý fungoval, když jste odcházel,
ale, ding-dong: „Ahoj, jsem pan fešák.
Co tato těžko dostupná místa?
Mám přídavnou hadici, tu budete milovat.“
Myslíte, že vás platím za stání? Zákazníci. Drinky. Šup!
Ale vy chcete, aby měla tajný život. Věřte mi.
Kdyby ho neměla, přemýšlela by
celé osamělé noci, o tom, co na vás ví.
„Jak dlouho mu musím držet polštář na obličeji než přestane dýchat?“
Já to vím. Jsou to tři minuty.
Dvě a půl, když je kuřák.
Držte se Velkých Gatsbyů, hoši,
protože je tu náš přípitek na fantastická 20. léta.
Jedem!
Člověče, ty jsi skoro tak vtipná jako chlapi.
-Zapracuju na tom. -Do prdele.
Vážíme si, co pro nás děláte, agente Webbere.
Ano, díky.
Žiju šest bloků odsud, tak domů dojdu.
To je dobře.
Mohu někomu něco nabídnout? Kávu, čaj?
Než ji uvaříte, budu odcházet, ale díky.
Ano, díky. Rosie.
Pánové, připomeňme si, že jste pod přísahou.
Ano, pane.
Abe takhle říká: „Jistě.“
Tak pokračujme.
Před pár lety se stal incident, který se dostal do našich složek.
Opatrně s tím, je to historie.
A pan Weissman o tom napsal do Hlasu Village
a byli v tom zapleteni vy dva.
Jsem tu, abych zjistil, jak to uzavřít.
-Pane Kesslere? -Díky.
Pro záznam, máme tu dva mladé muže minulé éry, aktivisty,
patrioty,
co vnikli do federální budovy, ano, bez pozvání,
způsobili malou neplechu
a odešli, aniž ublížili mouše.
-To jsou fakta. -Zadržte,
když jsme pod přísahou,
mouše se neublížilo, ale sud s vodou...
to docela schytal.
To všechno vypadá docela jasně. Žádné ublížení, žádný problém.
Mám toho víc než dost pro zprávu do DC...
Asher vešel do budovy.
Pardon, co?
Asher vešel do budovy. Já ne...
Nevešel jsem do budovy.
Já zůstal venku.
Nepotřebujete Marthu Grahamovou
s přesnou choreografií.
Jsem pod přísahou,
chci být přesný. Asher vešel do budovy.
Asher založil oheň, on je žhář.
-Pánové... -Co se děje?
Říkám FBI, co se stalo.
Ty jsi vešel do té budovy.
A ty jsi hlídal, tudíž jsi vinen stejně.
Nevěděl jsem, že plánuje žhářství.
Zapište to.
Pročs myslel, že tam jdu?
Obdivovat Hardingův portrét?
Hej, pánové. Klid.
Staří přátelé. Staří, podivně loajální přátelé.
Taky poničil burzu v roce 1923.
-Je to zapsané? -Co sakra?
Jen on, já ne. Měl byste to zapsat.
-Potřebuju pero. -Ne.
Můžeme si promluvit soukromě?
Mám zákulisní informace, co můžou pomoct.
Měl bych přinést pero?
Neberte si pero.
Proč?
Slyšela jsem křik, co se stalo?
Jak dlouho jste byli spolu?
-O čem to mluvíš? -Ty a Rosie, jak dlouho?
Ó, ne. Neříkej mi, že je to kvůli tomu.
Chci vědět, jak dlouho má žena chodila s mým údajným přítelem.
Věděls, že jsem s ním chodila.
-Nevěděl. -Věděl. Říkala jsem to dvakrát.
Rose, připouštím, že tě občas neposlouchám,
ale slyšel bych,
kdybys mi říkala, žes souložila s mým nejlepším přítelem.
-Abe. -Promiň.
Prodal jsi mě FBI,
protože jsem si několikrát vyšel s Rosie?
Minule to byly dva měsíce. Jak dlouho to bylo?
Je to 35 let, proč to řešíš?
A ty, s tím svým:
„Byl tak hezký...“ Je ještě něco,
-co bych měl vědět? -Abe, jsi naprosto iracionální.
Kam všude ti sahal?
-Abe. -Co?
Kam? Protože si to chci označit.
Už se tě tam nikdy nedotknu.
Posloucháš se?
Mám na to křídu, ta vydrží, nesmaže se.
-Abe. -Mám vás dvou dost!
Abe.
Ty ses úplně zcvoknul!
-Abe. -Zamknul se právě v pokoji?
Abe, můžu ti připomenout, že jsme se rozešli?
Rose, můžu ti připomenout,
že jsem pracoval na doktorátu
a tys řekla, že až ho budu mít,
můžu se vrátit.
Byl jsem otevřený a upřímný.
Ashere, moc se za to omlouvám. Abe je úplně mimo.
Dobře, je zpátky.
Mohl jsem mít Delores.
-Co? -Jo.
Zatímco ses ty, Rose a její sestřih Louise Brooksové kočkovali,
Delores mi dala jasně najevo, že by mě chtěla.
Delores chtěla každého, Abe!
Eugena O'Neilla, Aarona Coplanda,
Tarzana, Josephinu Bakerovou.
Můj bože.
Co?
Mám nápad na hru.
Co?
Nejlepší nápad na hru za 20 let.
Vidím to. Vidím to celé.
Zapíšu si to.
Ashere, nezapisuj si to.
-Potřebuju pero. -Nedostaneš pero.
Trhni si, Abe.
Když dostaneš pero a napíšeš hru,
zničím ji v Hlasu, zničím. Udělám to.
Nepochybuji.
Sbohem, Abe.
Ještě rada spisovatele spisovateli.
Nadužíváš „vcelku“ a „tímtož“ je blbost.
Seru na tebe, nevolej mi a prosím,
vyhoď tu svou podivnou křídu.
Rosie.
Sbohem.
Tvoje Louise Brooksová byla bomba!
Neříkej Rosie, že její vlasy byly bomba. Ashere!
Ashere!
Proto potřebuju studovnu.
Protože nemám, kam jít.
Jen tak se nevracej!
Hej, chlap u stolu šest chce dát prsten do sklenice.
Krása.
Dal mi dva. Chce, ať vybereme.
Jak to mám vybrat za někoho jinýho...
Mně se líbí tenhle.
Taky má první volba.
Nebude její prst vypadat tlustě?
Ten hruškový tvar prodlužuje.
Chlape, ten září.
Ten tvůj novej kluk mě nepoznal!
Pusť ji, Hale.
-Oba jsou fajn. -Je to velký tlak.
-Ahoj, Midge. -Ahoj, Archi.
-Chceš drink? -Chci.
-Martini s olivami? -Jsem předvídatelná.
Kéž by.
Jak dlouho jsou tu tihle? Potřebuju něco zkusit.
Pracuju na něčem pro strip klub,
nejsem si jistá
a radši bych to zkusila tady.
-Díky. -Prosím.
Počkej. Říkalas strip klub?
-Ano. -Ty pracuješ ve strip klubu?
-Ano. Ty to nevíš? -Ne.
-Ethan ti to neřekl? -Proč on?
-Ví to. -Řeklas našemu synovi,
že pracuješ ve strip klubu?
-Zapomněl? -Ano, zapomněl.
Ještě že zapomněl.
Neměl by si tě spojovat se strip klubem.
To není jako by viděl číslo.
-Strip klub. -Jsem uvaděčka.
Co tvá kariéra?
Co myslíš? To je součást mé kariéry.
-Jasně. -Co?
Nic neříkám.
To neříkej, protože i to něco říká.
Strip klub zní jako krok zpět.
Hodně slavných začínalo ve strip klubu.
Lenny pracoval ve strip klubu. Vzals mě tam na něj
Otvíralas pro Shye Baldwina.
-A? -Tak
jak tě bude někdo brát vážně v takovým klubu?
-Mluvils se Susie? -Ne, proč?
Protože říkáš úplně to samé.
Možná má Susie pravdu.
Možná bys ji měl najmout.
Počkej chvíli.
-Mei. -Ahoj.
-Jak to jde, doktorko? -Promiň, jsem...
Jen si domlouvám nějaký čas na pódiu.
-Přísahám. -Jasně.
Dává vás tím Joelova máma dohromady?
Ne, rozhodně ne.
-Bleskurychlé. -Jen myslím...
No, budu v tvé kanceláři, tak...
„To je vše, přátelé.“
Co to jako bylo?
Co? Začalas tou věcí z Looney Tunes.
Mluvím o tom s Shirley.
-Chceš svých deset minut? -Jo.
Tak to nepodělej, ať mi neutečou lidi.
To nezaručím.
-Řekla ano! -Gratulujeme, Archi.
-Jak dlouho jsem tady? -Tři dny.
-Měl bych jít. -Oukej.
Nepohnu se.
Vyhodit, osušit a spát. Začneme zítra.
Vybereš kartu a jestli hádám správně, koupíš mi drink.
Vyměnit sklo.
Vyměnit skříňku.
Vyměnit trubku.
Vyměnit kohoutek.
Vyměnit sedátko na zachodě.
Ježíši, vyměnit záchod.
ODPUSŤ MI MIRIAM
Zná mě.
Sakra.
-Sakra. -Taky tě zdravím.
Nemám čas, Sophie.
Našla jsi kancelář.
-Zkusila jsem zavřít. -Opravuje se to.
Jen komentuji fakt, že jsem to zkusila
a nešlo to,
protože to je zničené
a nehezké.
-Měla bys taky mít nový stůl. -Co chceš?
Nemáš židli.
Nemůžu se posadit, když nemáš židli.
Nevypadá to, že tě to zajímá.
Podržím to, ať to na tebe nespadne, až půjdeš.
Poprvé za 30 let
se mi nedaří dostat práci.
Žádné místo v téhle zemi si mě nenajme.
Ani Phoenix.
Ne, že bych měla žaludek
vrátit se zase na cesty.
Ale jsem příliš zadlužená.
Jakože mám víc výdajů než peněz na jejich pokrytí.
Vím, co znamená být zadlužená.
Bylas tak tiše, že jsem si nebyla jistá.
Můj manažer mi řekl, že můj životná styl potřebuje změnu.
A pak dal výpověď.
Tak to je změna.
Mí psi budou jíst konzervy, dokonce myslím, že to nebude tak zlé.
Co chceš, Lucille?
Chceš vědět, jak vím, že psí žrádlo není tak zlé?
Ne.
Je tu nová šou na NBC.
Hledají moderátora
a já to chci. Je to pro mě ideální. Budu v tom skvělá.
Nechtějí se se mnou ani sejít.
Šla bych i na konkurz, cokoli by chtěli.
Ale oni to nechtějí ani zvážit.
Volala jsem Harrymu asi stokrát, nebere mi to.
Jednou jsem k němu dokonce šla.
Řekli mi, že je na golfu. Venku pršelo.
Prošel kolem mě. Vím, že mi lhali.
To je hrozné. Jako bys byla prašivá.
-Ano. -To není dobrý pocit, že?
Ne.
Vůbec ne.
No, promiň, Soph, naše cesty se rozdělily.
Tys šla jedním směrem a já druhým.
Vím, co znamená rozdělit.
Jasně, viděla jsem, jak se naše cesty rozdělily,
a myslím, že nejlepší bude,
když ty a já zůstaneme, víš, oddělené.
Neskončilas slavně.
Seru na tebe. Ten stůl si opravím.
Co když se omluvím?
Mám tu co uklízet i bez výbuchu tvý hlavy.
Dostalas mojí šou na Broadway.
Nikdo jiný to ani nezkusil.
Omlouvám se za tu hru.
Nevím, jak jsem to udělala.
No, pokud by tě něco napadlo,
budu velmi vděčná.
Odveze tě Dawes domů?
Dawes odešel.
Kruci!
Hej!
Když ti pomůžu,
tak kurva ztrať můj telefon.
Slibuju.
Vidělas tohle?
Musíš...
Báječné. Báječné!
Co to se mnou sakra je?
To je konec vystoupení.
Doufám, že to byla noc, na kterou nezapomenete.
Byli jste skvělé publikum.
Dorazte bezpečně domů. Nechte spropitné, obsluha je ozbrojená.
Já jsem paní Maiselová. Díky a dobrou noc!
Skvěle!
Hej, Midge spadla do díry.
Schválně?
-Tys jí strčila? -Jasně že ne.
Kreativní dohled Kateřina Hámová