-Två till? -Det var nåt det!
Russell, är det finalen redan?
Jepp.
Men vad hände med Lydias akt?
Lydia flyttade till Ohio.
Den senaste timmen?
Livet är överraskande.
Hon lämnade sin orm.
Och sin hund.
Glöm det.
-Ridån har fastnat. -Det händer.
-Men vad ska vi göra? -Jag sorterar skruvar och muttrar.
Muttrar i en hög och skruvar i en hög.
Du är en strippa som inte strippar
utan skriker på folk.
Inte vårt problem.
Jag menade inte...
Glöm det.
Det var slutet på showen.
Måtte det ha varit en kväll ni aldrig nånsin glömmer.
Ni har varit en fantastisk publik. Ta er hem säkert.
Och dricksa servitriserna.
De bär vapen!
Tack och... Men vad då?
Ni ska spela tystare när jag pratar.
Jag vet inte när du ska prata.
När jag kommer ut hit, ska jag prata.
Skyll dig själv.
Läppstiftet.
Boise, vi har ett par skavanker att fila på.
Jaså, vadå?
Ridån fastnade, jag var i halvmörker,
bandet spelade när jag pratade, micken la av.
-Skriver du ner det? -Nej.
Det liknar halvdan buskteater.
Det är det också.
Få se hur det går imorgon.
-Så säger du jämt. -Jag är hoppfull.
Det är lätt fixat.
Gör en ljudkoll, se om micken funkar.
Den funkar, ljudkillen var inte där.
-Ridån... -Han som sköter ljudet,
sköter ridån.
Skaffa en kille till.
Vem tror du jag är? Nationens välgörare?
Tror du jag har råd med en kille som bara halar ridån?
Vad gör han?
Grattis, du är den nye ridåhalaren.
Och nu till finalen.
Har ni töser nån aning om vad ni gör?
-Vad menar du? -När ni kom ut,
såg ni förvirrade ut.
-Tilly? -Jag följer henne.
Finalen borde kortas, annars blir vi trötta.
Repetitioner kan hjälpa,
om ni inte krockar medvetet.
Nej, det bara händer.
Och du? Har du din bh på dig?
-Ja. -Varför?
Det är förbjudet att gå ut naken.
-Din kostym då? -Remmen gick av
och Dribbles åt upp min pirog.
Zelda fixar kostymen.
-Vem är Zelda? -Hon som bär ballonger
och pangar dem med naglarna.
Jäklar, mer konkurrens.
Ikväll är det filmkväll.
Jag älskar filmkvällar.
Stannar du på filmkvällen?
Jag kan inte, jag är sen.
Nästa gång, jag lovar.
Allt måste bli bättre!
-Boise! -Jag hör dig,
de hör dig, alla hör dig.
-För nya vänner. -Och spriten de har med sig.
-Perfekt. -Äntligen är vi här.
-Äntligen. -Jag har haft sena skift
på sjukhuset hela månaden. De andra läkarna har familj.
Jag gillar sen middag och har mikrofonvana.
-Det är spanskt. -Mikrofonen?
Äta sent. Jag bodde där ett år.
De äter först vid tiotiden, barnen också.
Du bodde i Spanien. Var det fantastiskt?
Och utsökt. Biffarna.
Jag skulle ha jobbat där, men det blev inget.
En annan gång. Tänk, Spanien.
Hur länge har du bott på el Lado Superior Oeste?
Upper West Side. Spanska.
Jag fattar. Jag är född där.
Jag bor i huset där jag växte upp.
Är det bra?
Det märktes på leendet och du sa inte cancer,
men som läkare kanske du raggar så.
Eres una dama divertida.
-Du är väldigt bra. -Gracias.
Tajming. Påfyllning, tack.
-Vi vill beställa. -Okej.
Vi tar båda en filete medio rara, y una guarnición de espinacas.
Det är lättstekt biff med spenat till.
Han har bott i Spanien.
Jag kommer med er drink.
Så du är komiker?
Det är engelska. Förlåt. Ja,
Jag är komiker.
Var hämtar du idéerna till dina skämt?
Ursäkta mig ett ögonblick.
Jag tog fel hatt.
Gillar du skinka?
Nej. No.
Spanska.
Du är rolig.
-Har du nånsin sett tjurfäktning? -Miriam.
Susie, vad gör du här?
Ursäkta mig. Ditt barn är sjukt.
-Åh, nej. -Jo.
Han kräks överallt.
Glöm mattan. Han behöver läkare.
-Förlåt, Liam. -Ska jag följa med?
-Nej, han behöver en läkare. -Jag är läkare.
Inte sorten han behöver.
-Barnläkare. -Han är stor.
-Han är fem. -Kom nu
-och ta hand om din unge. -Ja.
Jag beklagar verkligen.
Vi försöker igen. Ring mig.
Du kunde sagt att han var läkare.
Jag vet. Beklagar.
Då hade jag sagt att ungen blivit bortförd.
Jag lovar berätta nästa gång.
Varför har vi en kod?
Ring bara och säg:
"Jag valde en nolla igen. Kom, rädda mig."
Han kanske hör mig.
Jag vill inte såra honom.
Det är din tredje sunkiga träff den här månaden.
-Man pussar en del grodor. -Dejta inte civilister.
-Vem ska jag dejta? -Nån i branschen.
Jag dejtar inte komiker.
Komiker? Nej, hellre gängar du en groda.
Så vem?
Jag vet inte.
En buktalare?
Varför dejta en buktalare?
Han har en leksak. Du har barn. Given succé.
Du skojar.
Han måste ha personlighet. Två, faktiskt.
-En buktalare? -Ja.
En man med en liten trägubbe i knät
vill du att jag ska dejta?
När jag ser på dig ser jag buktalare.
-Susie? -Vadå, Miriam?
När hade du en relation senast?
Vadå?
Vi pratar jämt om mina relationer, men dina då?
Jag har inte sett dig med nån.
-Så? -Jag är bara nyfiken på ditt liv.
Mitt liv är du, så är det.
Tänka på dig, prata om dig,
vänta på dig, rädda dig från sunkiga dejter.
-Jag hinner inte. -Men...
När du är ur världen, och jag gjort dig till stjärna,
kan jag knuffa ut dig på ett isberg och fokusera på annat.
Okej.
Vadå?
Kanske har vi umgåtts för länge,
men jag tror du hade fel hatt.
För två år sen gjorde ni Studie i brott,
en lysande film. Ifjol var det I sista minuten,
som totalt förstörde min lust att vandra i majsfält.
Uppdraget utfört.
Och nu har vi Psycho,
som lär vara väldigt skrämmande.
Låt mig fråga, mr Hitchcock,
vad skrämmer er?
Hårdkokta ägg.
Hårdkokta ägg? Jag hade inte väntat mig det, jag tänkte snarare
spindlar, exfruar.
De är äckliga, tycker jag.
Tycker inte ni att hårdkokta ägg är äckliga?
Jag erkänner att jag inte har tänkt på saken.
Det borde ni. Det är ett tveeggat problem.
Det är först lukten,
och sen konsistensen.
Ethan, om du måste kissa, så kissa och gå sen och lägg dig igen.
Det är inte Ethan.
Pappa, om du måste kissa, gör det och gå sen och lägg dig igen.
Jag behöver inte kissa!
Får jag prata lite med dig?
Vänta.
Så ljust.
Vad är klockan?
Det är midnatt och Susie har teven på högsta volym igen.
Hon har svårt att sova. Teven hjälper henne slappna av.
Har hon testat sömntabletter?
Din mamma har en hel kagge med såna i garderoben.
Då blir hon virrig dan därpå.
Din mor också, men vem märker det?
Skulle mina piller göra mig virrig?
Jag sa bara till Miriam
att Susie har bott här längre än väntat.
Att hennes vän dog i hennes våning tog henne hårt.
Jag beklagar,
men när min nära vän Mordecai Glickman dog
när han spelade squash, var jag på banan tidigt nästa morgon igen.
Jag hade glömt att jag skulle spela mot Mordecai.
-Men du förstår. -Hennes vistelse verkar oändlig.
Jag lovade Asher att få koja här.
Ska jag skicka honom till nåt gudsförgätet motell?
Det finns rum för Asher. Det blir trångt, men det går.
Behöver nån nåt?
Zelda, det är sent. Varför är du kvar?
Miss Susie använder tallrik och glas.
Jag stannar för att diska dem.
Jag diskar Susies tallrik.
-Det är mitt jobb. -Det gör detsamma.
Ska jag gå till teatrarna och skämta
och det gör detsamma?
Är teven för högljudd?
Vilken teve? Jag hörde inte, var den på?
-Jag kan sänka. -Det behövs inte.
Jag hittar ett eget ställe snart, jag lovar.
Stanna så länge du vill, Susie.
Ja. Inbjudan är inte tidsbegränsad.
Godnatt, Susie.
Vi ses i morgon bitti.
Ja.
Vad gör du här så sent?
-Ursäkta, Abe. -Ja.
En man har suttit i korridoren i en halvtimme.
Så vi frågade. Han var din vän, sa han.
-Min? -Han sa: "Rättare sagt
är Abe och jag ovänner.
En vän sticker en inte i ryggen
med en rostig kniv doppad i arsenik..."
Jag fattar. Tack, Isobel.
-Asher. -Abe. Hej.
Varför hämtade du mig inte?
Du var upptagen med att skriva, det såg viktigt ut.
Du kanske klankade på en sjuk släkting,
eller angav din son för att han stal en karamell när han var 12.
Jag går vidare. Jag har pratat med Michael Kessler
om vårt samtal med FBI, så känn dig lugn,
han är en jättebra advokat.
Sacco och Vanzetti hade också en bra advokat.
Vilken tröst när de satt i elektriska stolen
och hörde hur hjärnan smälte.
Jag är nästan klar, sätt dig hos mig.
Jag vill inte störa.
Ska vi gå runt i Village och handla souvenirer?
Jag trampade på en använd kondom på väg in, så jag har en souvenir.
Okej. Jag kommer strax.
Ingen brådska.
Jag hade kaffekopparna på väg hit.
-Använd en skål. -Jag har inga.
Inga skålar? Äter du inte soppa?
Jag misstror soppa.
Det påstås vara mat, men mättar inte.
Det är en bluff.
-Hallå? -Hej, Joely.
-Hej, mamma. -Det är din mor, Shirley.
Jag vet. Vad vill du?
Jag hör av mig bara. Hur är nya lägenheten?
-Jättebra. -Saknar du oss inte alls?
Vad behöver du?
Vad gör du på fredag kväll?
-Är på klubben. -Säkert?
-Ja. -Vid åttatiden?
-Hur så? -Inget särskilt.
-Är din blå kostym strykt? -Hur så?
Du klär i den.
-Tack, men... -Fint att pratas vid.
Ha din blå kostym fredag kväll.
Jag älskar dig,
ditt rum finns här när du vill.
Mamma. Vänta, mamma.
Så om soppa är mat,
är den klar eller redd...
Det är dags att du träffar mina föräldrar.
-Hörde du mig? -Nä.
Jag har förhalat det länge nog nu.
-Nä. -Vi har inget val.
-Nä. -Mei.
-Är du galen? -Jag vet att det blir jobbigt.
Det blir katastrof.
Joel, jag menar...
De struntar i att du är kort.
Men jag liknar deras kemtvättare.
Min mamma använder inte kemtvätt.
Fattar du vilka beskrivningar
de kommer göra av mig.
-Nej. -Ska jag räkna upp dem?
-Nej. -Jag skriver ner dem.
Jag har hört dem hela livet,
så listan är omfattande.
Det här hjälper inte. Mei!
-Mei! -Vänta.
Okej. Jag fattar poängen.
Tror du jag är dum?
Jag vet att det finns mycket skit därute...
-Det hittar du på. -Mitt öknamn i kindergarten.
Jag känner mina föräldrar.
Att du är kines blir en överraskning, ja.
Men det är inte deras största problem.
-Nej? -Du är inte judisk,
det är det värsta.
De vill inte se dig med en goyim.
En kinesisk flicka är en dubbel goyim.
Snarare trippel.
Det är som Lawrence Welk Singers.
Vad är alternativet?
Vi är tillsammans.
De måste få veta. Dina föräldrar vet.
Ja. Det gör de.
Vill du höra vilka ord de använde
när de fick reda på det?
Jag skriver ner dem.
Jag behöver mer papper.
Förstår du vad som händer?
Mamma skickar flickor till mitt arbete.
En kommer på fredag och hon kanske skickar rabbinen.
Ingen vidare rabbin som jobbar på fredagar.
-Hon vill se mig gift. -Jag kan vara din älskarinna.
-Nej. -Det gick bra med Midge.
Hallå!
-Förlåt. -Vad fan?
Jag vet. Jag är ledsen, men...
Jag kan inte.
Jag kan bara inte.
Mei.
Mei!
Vi måste prata om det.
Mei!
Du kan inte bara fly.
-Jag vet var du bor. -Det gör du inte.
Det gör jag inte. Fan också.
Och det roliga, lyssna nu.
Ja, det är skitbra.
Ni sa ju bara att ni skar kulorna av nån.
Ja, det gjorde vi.
Men vi stoppade dem i den andres mun.
Och stoppade den andres kulor i den förstes mun.
När man skär kulorna av nån, ska man stoppa dem
i munnen på killen de tillhör.
Vi tänkte: "Vad gör vi? Byter tillbaka?"
Hur då? Likstelheten började komma.
Deras käkar fastnade.
Vi övervägde våra alternativ.
Vi hörde sirener och beslöt att pysa.
Ni hittar på det mesta, men det är bra.
Vi hittar inte på saker.
-En Cola till, tack. -Ta hit två.
Vi bjuder. Vad du vill. Vi har inte setts på evigheter.
-Fullt upp att slicka såren. -Shy Baldwin,
sjunger som en ängel men låter som en skit.
Vill inte prata om det.
Giancana skyddar honom. Vi kan inget göra.
Jag vill hitta nånstans att bo.
Jag slaggar hos Midge. Hennes familj gör mig galen.
-Vad har du råd med? -För en lägenhet?
På sin höjd fem cent i månaden.
Vet ni nåt sånt ställe?
Ja, vi kan nog hjälpa dig.
Jaså? Hur då?
Vi vet ett ställe. Vi går dit sen.
Toppen. Tack.
Och om det funkar, kan vi dra av lunchen på skatten.
Skatt.
Ursäkta mig.
Ursäkta, sir?
Hej, jag undrar...
Ursäkta mig.
Hej. Förlåt.
Jag undrar om ni kan hjälpa mig.
Med vad?
Jag letar efter ett ställe, en bar,
där nån som jag,
men inte jag, en vän, kan ta en drink med nån annan, som jag.
Vad?
Där en dam kan ta en drink med en annan dam?
-Beklagar. -Okej.
Ursäkta. Jag söker en bar där kvinnor som jag
kan dricka med andra kvinnor som jag.
Kvinnor i allmänhet,
-inte just jag... -Du är snut.
Va? Nej. Jag är inte snut.
Det här är Dior.
Ursäkta, jag är ingen snut.
Jag är straffad.
Jag är inte snut. Jag undrar...
Hej, jag är ingen snut. Jag...
Hej. Jag är inte snut. Jag undrar...
Hej, jag är ingen snut.
Jag är inte snut.
-Så har du en vän? -Ursäkta?
Du frågade visst för en väns räkning.
Ja. Min vän. Ja.
Jag undrar bara...
Jag känner till ett par tre ställen.
Gör du? Det vore underbart.
Och det finns väl ingen vän?
Jo, det gör det, jag lovar.
-Om du insisterar. -Ja. Hon finns.
Okej. Och denna vän,
-är hon som du? -Som jag?
-Ja. -Tja, anatomiskt.
-Klär hon sig som du? -Som jag?
Nej, nej, nej.
Definitivt inte.
Oj, jag ser henne framför mig
i min blommiga klänning med omvänt mönster.
Jättebra.
Åh, Gud, korsetten.
Ingen särskilt god vän, alltså.
Jo, det är det.
Förlåt.
-Jag är tillbaka. -Jag saknade dig.
Vad skulle du säga?
Det finns ett nyöppnat ställe.
Där är man visst välkommen oavsett klädsel.
-Ta till... -Vänta.
Fortsätt. Får jag skriva ner adressen?
Du måste äta upp pappret sen.
Jag skojar.
-Det är uppför... -Vänta.
Du är väl ingen snut?
Det här är också Dior.
-Han är inte där. -Jodå, ge honom lite tid.
Sex ringsignaler och noll svar.
Michael Kesslers kontor.
-Bra, de svarar till slut. -Ursäkta?
Ja, hallå, hör du mig?
Jag hör dig bra.
Abe Weissman och Asher Friedman söker Michael.
Michael är just på väg tillbaka...
-Va? -Den där funkar inte.
-En gång till? -Den där funkar inte!
Inte du, hon.
Michael kommer i trappan. Vänta.
-Nu får vi vänta. -Han kommer ju.
-Michael! -Vad är det?
Abe Friedman söker dig på telefon.
Hon får inte till namnen rätt.
Jäklar, vänta, jag kommer.
Han låter väldigt professionell.
Är det en katt? Har han katt?
-Kommer han? -Michael kommer. Michael!
Jag kommer! Jösses, lugna ner dig!
Hur lång är den där jävla trappan?
-Hallå. -Michael.
Abe Weissman och Asher Friedman här.
-Hur mår ni? -Toppen. Hur mår din katt?
Michael, sist vi pratade,
lovade du att prata med nån på FBI:s fältkontor.
Har du gjort det?
Ja, det gjorde jag, och...
Försöker du medvetet tortera mig?
-Vi hörde inte, Michael. -Jösses.
Jag pratade med killen och jag har goda nyheter.
De vet inget om er, de vet ingenting.
Nån petimeter läste din spalt,
blev upprörd och började domdera.
Det blir inget.
-Säkert? -Tänk efter.
Intrång i en federal byggnad, en bagatell,
ni tände en liten brasa, allvarligare, men ingen blev skadad.
De rev byggnaden sen och byggde nytt.
Alla som brydde sig är döda.
-Inte ett skvatt att bry sig om. -Ingenting.
De vill ändå få nåt dokumenterat,
men ni behöver inte gå till FBI.
De hör av sig och sen är det ur världen.
Herregud!
Över på allvar?
Absolut, över för alltid.
-Det är över. -För alltid.
För alltid, helt otroligt!
Det är fantastiskt.
Jag älskar den där katten!
Dorothy Parker förlät dig aldrig.
Hon visste inte ens vem jag var.
Dorothy Parker var kär i dig. Du skröt om det.
Hon följde mig visserligen in på herrtoan på Algonquin en gång,
men det var före hatten.
Asher var en stilig ung man.
Ja, en muskulös kraftkarl.
Jag lyfte vikter med Johnny Weissmuller. Tarzan själv.
-Är det inte galet? -Berätta nu,
vad hände med Dorothy Parkers hatt?
-Jag satte mig på den. -Kära nån.
Andra gången vid bordssamtalet lyssnade jag, de sa kloka saker.
När jag reste mig hade hatten fastnat i ändan på mig.
Dorothy glodde på mig och sa:
"En dikt. Jag hade en hatt på mig hit,
"men nu luktar den skit."
Vilka galna saker som hände.
Minns du vårt korta, misslyckade knäck
som flyttkarlar, Asher?
Hur vi trodde att vi kunde flytta ett piano.
-Uppför en trappa, en liten flygel. -Herregud.
Det där minns jag.
Två timmars jobb,
för tio sekunders krasch utför trappan
som landade på en ekorre på Bank Street.
Åh, Gud, när var det?
-Våren -27? -Hösten, tror jag.
Jag var mitt i arbetet på Columbia,
-möjligen hösten -26. -Nej.
Det måste vara -27, för det var då Rosie och jag var ihop.
-Ursäkta? En gång till. -Det är glömt nu.
Hon kom till vår första dejt med Louise Brooks-frisyr.
-Minns du? Med luggen? -Tyvärr.
Jag minns också den frisyren.
Vänta lite.
Var ni ihop?
-Och du hade lugg? -Det var länge sen.
Var var du, pappa?
Jag dejtade Tarzan då.
Vänta. Var det innan ni två var ihop?
-Det var mellan. -Mellan?
-Hade ni ett uppehåll? -Vi gjorde slut ett tag.
-Gjorde ni? -Jag var ung och dum
och sa till din mor att jag måste fokusera på min avhandling.
Vem kan fokusera när man är med den sköna Rosie?
Sluta.
Vi var ihop i en, kanske två månader?
-Nåt sånt. -Visste du om det?
Jag berättade det 20 gånger innan han hörde på.
Då var jag med Delores igen.
Min första fru. Jag hade verkligen inte samma tur som Abe och Rosie.
Jag hämtar en flaska vin till.
Sen vill jag höra mer om din flört med Tarzan.
20-talet var en galen tid. Alla gick ut med alla.
Carol var med John, som var med Martha,
som var med Abigail, omöjligt att hålla reda på.
Så sant.
-Vem gifte sig Delores med efter dig? -John Barrymore.
-Jag visste att det var nån känd. -Jaså?
Jag var där. Drack mer än Johnny.
Hur var det?
Stort, dyrt.
Sen skilde de sig, hon gifte sig med sin obstetriker.
Sin obstetriker?
Han gillade väl vad han såg.
Sista flaskan.
Sen börjar vi tulla på Roses sherryförråd.
Jag kanske ändrar min tågbiljett
och stannar nån dag till, om det går bra.
-Absolut. -Gör det.
Jag vill besöka några platser i Village,
mina gamla tillhåll. Det var länge sen.
Det har förändrats.
Är det här stället?
Just det.
-Stort. -Stort och luftigt.
Det behöver svabbas.
Men försök se bortom smutsen.
Fint läge mot norr,
klassisk utsikt,
nio T-banelinjer precis under oss,
så det är lätt att pendla.
Bra grannar. När de ser nåt,
-håller de tyst. -Vad är det för ställe?
Vad var det förut?
Vi använde det som ett ställe där man kan känna sig säker.
-Var det ett gömställe? -Nåt sånt.
-En stor blodfläck. -Det var inte säkert för honom.
Den täcker vi med en matta.
Det här stället kan bli perfekt för dig.
Jag har inte råd med det här.
Vi är medvetna om din ekonomiska belägenhet.
Det står tomt, samlar bara damm.
Vad ska jag göra med allt utrymme?
Jag är ensam och aldrig hemma.
Skaffa dig ett skrivbord,
en soffa, en tältsäng till inre rummet, kanske en krukväxt.
Ställ ett fint bord här med lite kaffe,
några wienerbröd, få namnet etsat på dörren.
-Mitt namn? -Susie Myerson & Associates.
Susie Myerson & Associates.
Perfekt ställe att jobba och bo. Du kan expandera.
Få fart på rörelsen.
-Bo här, jobba här. -Och börja tjäna riktiga pengar.
Vi kan till och med skjuta på hyran
tills du har fått igång kassaflödet.
Ge oss lite av intäkterna
för Susie Myerson & Associates.
Ja.
Låter det okej? Får vi vara med på ett hörn?
-Visst, som ni vill. -Bra.
Alla vinner.
Susie Myerson & Associates.
Det krävs en massa jobb,
och det kryllar av råttor.
Men hissen fungerar faktiskt,
det finns ett badrum,
och berättade jag om utsikten?
Jämna eller ojämna nummer?
Bara utsikten säger "höjdare".
Jag ska ha möten på kvällarna,
så att potentiella klienter ser utsikten.
-Har vi gått förbi? -När de står där
och beundrar utsikten, går jag fram och säger: "Titta bara.
Sajna med mig så blir allt ditt."
Jag ska inte säga det med sån röst,
men vänta tills du ser den.
-Här är det. -Fan vilken utsikt.
Jag ska installera telefon och köpa kontorsutrustning.
Många pennor. Vet inte vad jag ska ha dem till,
men jag ska hålla dem vassa.
Titta, ett bord.
Jag kanske skaffar gem och pärmar.
Det blir många filer.
Jag ska skaffa skrivmaskin. Två skrivmaskiner, är det galet?
Jag börjar med en, får se hur det går.
Jag ska skriva skiten ur skrivmaskinen.
Whisky, utan is. Två.
Ska jag skaffa sekreterare? Harry har tre sekreterare.
Då har man lyckats, om det sitter fula brudar
utanför kontoret och vet allt man gör.
-Vi tar in en drink. -Så klart.
Jag måste säga att jag...
Okej, för fan! Jag är glad.
Nu är det sagt. Jag är så upphetsad.
Vad är det här?
Det är nytt.
-Är det... -Vadå?
-Är det här en lesbisk bar? -Skoj, va?
-Men för fan! -Vadå?
Jag sa: "Jag är upphetsad", högt!
Är du upprörd?
Varför gör du så här?
Jag tänkte bara testa. Jag menar, vad vet jag...
Du pratar aldrig om dig själv.
Det angår dig inte.
Ja, men vi umgås jämt, och jag tänkte att jag skulle försöka...
-Jag bryr mig inte. -Vadå?
Bara så du vet, bryr jag mig inte.
Gör du inte?
Nej, för min del får du gärna vara
vad du nu vill vara.
Tack så mycket för din tillåtelse.
-Jag menade inte... -Får jag gå på toa?
Ger du mig lov att hoppa över gympan?
Du kan berätta allt för mig.
Jösses, Miriam.
Hur känner du till stället?
Gick du ut på gatan,
frågade män med nejlikor i knapphålen
var det finns en butchbar?
Nej. Jag var inte så specifik.
Trodde du jag skulle dyka i med huvudet före när jag kom hit?
Jag ville ge dig valet.
Jag hade ingen plan, jag ville bara kolla in det.
Kolla in det? Det här är Village.
Jag bor här. Jag kan hitta till en lesbisk bar.
Det finns tre ett stenkast härifrån.
Två dörrar bort kör killarna upp näven i röven på varann.
Det här är min stad, jag vet allt.
Du är alltid ensam. Alltid.
Än sen då, för fan?
-Jag vill inte att du ska vara ensam. -Det är min sak.
Jag vill att du ska vara lycklig.
-Bra, betala för min drink. -Susie.
Jag är fokuserad på en sak just nu. Susie Myerson & Associates, inget mer.
Att vara din manager, inte bara din,
utan en manager, managern med stort M. Förstår du?
-Ja, men... -Jag har fan en utsikt!
Fan.
Jag har gjort av med pengarna du lånade mig.
Vad vill du ha?
Bara här för...
Hallå där! Gör inte ont värre.
Två av tre.
Håll käften!
Välkommen till Susie Myerson & Associates, du lär älska utsikten. Kom nu!
Mitzi, sätt fart. Det är din tur att vicka på rumpan.
-Hallå. -Ja?
-Du måste knacka. -Vad?
Hädanefter sticker du inte bara in näsan,
eller nåt annat, utan att knacka.
Detta omklädningsrum är för damer.
Och du är väl en man?
Ja. Jag är en man.
Män knackar.
Jag driver stället.
Du driver teatern, vi styr i logen.
Folks rumpor är del av kroppen,
så säg bara: "Mitzi, din tur."
Dit hon går, går rumpan. Okej?
Då prövar vi. Du är en kille...
-...och killar? -Knackar.
Vi gör ett försök.
Lite högre om du vill att de ska höra, men ett bra försök. Okej?
-Okej. -Okej?
Kallade hon oss för damer?
Bra. Hej då.
Hej då.
Susie, jag portförbjöd Boise från omklädningsrummet.
Man måste knacka nu.
Pojkar knackar. Tittut för tuttar.
Jag vet, spara det till scenen...
-Avlöningsdag. -Vad?
-Avlöningsdag. -Jösses, ni två igen.
-Dagen då du öppnar kassalådan. -Okej.
-Ge mig pengarna du är skyldig. -Jag förstår.
Översta lådan. Till höger.
-Jag vet var den är. -Under nycklarna.
Det är min låda, jag vet vad som finns där.
Du vet nog vart varenda en av dem hör.
Formellt sett måste jag inte ge dig nåt,
förrän hon är klar för kvällen, men jag är nobel av mig.
Ett nöje att göra affärer med er, Ers höghet.
Har du en minut över? Jag vill prata om...
-Här. -Tack.
Susie, snälla. Susie, stanna!
Susie, men vad...
Fan också.
Din tur, Maisel. Upp nu...
Upp nu. Rör på bakdelen, va...
-Halloj! -Tänker du prata?
Ja, för fan. Varför inte liksom?
Ge Mitzi en till applåd!
Hör ni, jag är nyfiken.
Hur många har fruar som vet att ni är här?
Det ska jag tala om.
Alla vet.
Hur då?
Tvätten.
Den är er dagbok.
De sniffar på skjortan och de vet. "Lucy, den lösaktiga sekreteraren."
De luktar sig till galoppbanan, cigarrerna med grabbarna,
cigarrerna med Lucy.
Och de känner lukten av det här stället.
De går igenom era byxfickor när ni sover.
De vet allt.
Men de låtsas inte om det. Varför?
För de har sina egna hemliga liv.
Tror ni inte att er fru har ett liv ni inte vet om?
Er fru är ensam hemma, hela dagen lång.
Vilka andra håller hus där?
Mjölkbud.
Brevbärare.
Hantverkare.
Försäljare.
Vet ni hur många produkter det säljs?
Ni kommer hem och hittar en ny dammsugare.
Det var inget fel på den ni hade,
men sen, ding dong: "Hej, jag är stilig.
Vill ni nå de svåråtkomliga ställena?
Jag har en förlängare ni kommer att älska."
Betalar jag er för att stå här? Kunder. Drinkar. Sätt fart!
Och det är bäst för er att hon har sitt hemliga liv.
Annars, med allt hon vet om ert,
skulle hon tänka om kvällarna i sin ensamhet:
"Hur lång tid tar det att kväva sin man med en kudde?"
Jag vet svaret. Tre minuter.
Två och en halv om han röker.
Håll i hatten, grabbar,
för här kommer vår hyllning till det glada 20-talet!
Se upp.
Du är nästan lika rolig som manliga komiker.
-Vi ska jobba på det. -Fan också.
Tack för det ni gör för grannskapet, agent Webber.
Ja, tack.
Jag bor sex kvarter bort, så jag kan gå hem ikväll.
Det låter bra.
Får jag bjuda på nånting? Kaffe, te?
När ni bryggt det har jag gått, men tack.
Ja, tack, Rosie.
Låt mig påminna er om att ni står under ed.
Ja, sir.
Abe menar: "Uppfattat".
Då fortsätter vi.
För några år sen inträffade något som anmäldes till oss.
Var försiktig, det är en relik.
Mr Weissman skrev nyligen om incidenten i The Village Voice
och nämnde då er båda.
Jag är här för att försöka avsluta hela ärendet.
-Mr Kessler? -Tack.
Vi har alltså två unga män i det förgångna, aktivister,
patrioter,
som tar sig in i på en myndighet, objudna förvisso,
ställer till lite rackartyg,
utan att göra illa minsta fluga.
-Det är fakta. -Vänta,
eftersom vi är under ed,
ingen fluga skadades, men en simskinnbagge...
...fick sig en omgång.
Saken verkar ganska klar. Ingen skada skedd.
Jag har det som behövs för att rapportera till DC...
Asher gick in i byggnaden.
Ursäkta, vadå?
Asher gick in i byggnaden. Jag...
...gick inte in i byggnaden.
Jag väntade utanför.
Vi behöver väl inte beskriva
koreografin i detalj.
Jag är under ed,
och säger som det var. Asher gick in i byggnaden,
Asher anlade mordbranden.
-Mina herrar... -Vad gör du?
Jag berättar för FBI vad som hände.
Du gick in i byggnaden.
Och du höll utkik, vilket gör dig lika skyldig.
Jag visste inte att han tänkte starta en mordbrand.
Skriv ner det.
Varför trodde du att jag gick in?
För att beundra Hardings porträtt?
Lugna ner er, killar.
Gamla vänner. Gamla trätobröder.
Han vandaliserade även börsen 1923.
-Står det i era papper? -Vad i helvete?
Bara han, inte jag. Du borde skriva ner det.
-Jag behöver en penna. -Inte alls.
Kan vi prata i enrum?
Jag har bakgrundsinformation som kan hjälpa.
Ska jag ta med en penna?
Ta inte med en penna.
Varför?
Jag hörde höjda röster, vad hände?
Hur länge var ni två ihop?
-Vad pratar du om? -Du och Rosie, hur länge?
Åh nej. Säg inte att det handlar om det.
Jag vill veta hur länge min fru var ihop med min så kallade bästa vän.
Jag sa att jag var ihop med Asher.
-Inte alls. -Jo. Tjugo gånger minst.
Rose, jag medger att jag ibland inte lyssnar på dig,
men den gången lyssnade jag på dig
när du inte talade om att du schtuppade min bäste vän.
-Abe. -Ursäkta.
Så du skvallrar på mig till FBI
för att Rosie och jag dejtade ett kort tag?
Häromdan var det två månader. Hur länge var det?
Det var 35 år sen, vem bryr sig?
Och du med ditt:
"Han var så stilig." Är det nåt mer
-ni vill berätta? -Abe, du är irrationell nu.
Vilka delar av hennes kropp rörde du?
-Abe. -Vadå?
Vilka delar? För jag vill bocka av dem.
Jag tänker aldrig röra dem igen.
Hör du dig själv?
Jag har precis rätt krita som inte går att sudda bort.
-Abe. -Jag har fått nog av er två!
Abe.
Du är fanimej inte klok!
-Abe. -Låste han in sig i sitt rum?
Abe, får jag påminna dig om att du gjorde slut med mig?
Rose, får jag påminna dig om
att jag jobbade på min avhandling
och sa att när den var färdig skulle
jag kanske återkomma.
Jag var väldigt uppriktig.
Asher, jag beklagar. Abe är totalt orättvis.
Bra, han är tillbaka.
Jag kunde ha schtuppat Delores.
-Vad? -Just det.
Medan du och Rose i sin Louise Brooks-frisyr fjantade runt,
klargjorde Delores tydligt att hon ville ha mig.
Delores ville ha alla, Abe!
Eugene O'Neill, Aaron Copland,
Tarzan, Josephine Baker.
Herregud.
Vad är det?
Jag fick just en idé till en pjäs.
Va?
Den bästa idén jag har haft på 20 år.
Jag kan se hela handlingen framför mig.
Jag måste skriva ner det.
Asher, skriv inte en pjäs om detta.
-Jag behöver en penna. -Ta ingen penna!
Skit på dig.
Tar du pennan och skriver en pjäs,
tar jag livet av den i The Voice. Det gör jag.
Det tvivlar jag inte på.
Adjö, Abe.
Till sist ett råd författare emellan.
Du överanvänder "absolut", och "sålunda" är ett dumt ord.
Dra åt helvete, ring mig inte igen,
och släng bort din konstiga krita.
Rosie.
Farväl.
Din Louise Brooks var en pangfrisyr!
Säg inte att Rosies fjantiga frilla var en pangfrisyr. Asher!
Asher!
Jag behöver ett arbetsrum.
För jag har ingenstans att ta vägen.
Kom inte tillbaka!
Killen vid bord sex vill ha en ring i ett glas.
Toppen.
Han gav mig två, vi väljer.
Hur ska vi kunna välja en annan mans...
Jag gillar den där.
Mitt första val också.
Får det hennes finger att se tjockt ut?
Päronformen förlänger det.
Och som den gnistrar.
Din nya vakt känner inte igen mig!
Släpp in henne, Hal.
-Båda är fina. -För mycket press.
-Hej, Midge. -Hej, Arch.
-Vill du ha en drink? -Ja.
-Martini med oliver? -Jag är så förutsägbar.
Om så vore ändå.
Hur länge spelar de? Jag måste testa nytt material.
-Jaså? -För ett nummer på strippklubben
som jag är osäker på,
och jag floppar hellre här.
-Tack. -Varsågod.
Vänta. Sa du strippklubb?
-Ja. -Jobbar du på en strippklubb?
-Ja. Visste du inte det? -Nej.
-Sa inte Ethan det? -Hur så?
-Jag sa det. -Sa du till vår son
att det är en strippbar?
-Glömde han? -Ja, han glömde det.
Tack och lov.
Han ska inte behöva tänka på sin mor där.
Jag har inte strippat för honom.
-Stripp. -Jag är värdinna.
Och din karriär?
Vad menar du? Det här är en del av min karriär.
-Okej. -Vadå?
Jag ska inte säga nånting.
Säg inte så då, för det är att säga nåt.
En strippklubb är ett steg tillbaka.
Många kända personer har börjat så.
Lenny gjorde det. Du tog mig dit för att se honom.
Du var ju förartist åt Shy Baldwin.
-Och? -Och
hur ska nån ta dig på allvar på en sån sylta?
-Har du pratat med Susie? -Nej, hur så?
För ni säger samma saker.
Kanske Susie har rätt.
Kanske behöver du henne.
Vänta lite.
-Mei. -Hej.
-"Läget, Doc?" -Ursäkta, stör jag...
Jag försöker bara tigga lite scentid.
-Jag lovar. -Okej.
Försöker Joels mamma få ihop er igen?
Nej, absolut inte.
-Blixtsnabb. -Jag menade bara...
Jag väntar på ditt kontor, så...
"Tjenixen, gott folk."
Vad var det där?
Det var du som började härma Looney Tunes.
Jag menar kommentaren om Shirley.
-Vill du ha dina tio minuter? -Japp.
Var inte så usel att folk går härifrån.
Inga garantier.
-Hon sa ja! -Grattis, Arch.
-Hur länge har jag varit här? -I tre dygn.
-Jag borde gå. -Okej.
Jag är helt paj.
Spy, nyktra till, sov. Vi börjar imorgon.
Välj ett kort. Om jag gissar rätt, bjuder du mig på en drink.
Byt ut glaset.
Byt ut brädet.
Byt ut röret.
Byt ut kranen.
Byt ut toalettstolen.
Jösses. Byt ut toaletten.
FÖRLÅT MIG -MIRIAM
Hon känner mig.
Jäklar.
-Jäklar. -Hej, själv.
Jag är upptagen, Sophie.
Du har ett kontor.
-Jag försökte stänga dörren. -Den ska lagas.
Jag kommenterar bara det faktum att jag försökte,
och misslyckades,
för den är väldigt trasig
och oattraktiv.
-Du behöver nytt skrivbord också. -Vad vill du?
Du har ingen stol.
Jag kan inte sitta om du inte har en stol.
Du verkar inte bry dig.
Jag håller den, så den inte faller ner på vägen ut.
För första gången på 30 år,
får jag inga engagemang.
Ingen vill boka mig längre.
Inte ens Phoenix.
Inte för att jag skulle orka
börja turnera igen.
Jag har negativt kassaflöde.
Det betyder att jag har fler utgifter än inkomster.
Jag vet var det betyder.
Du var så tyst, så jag var inte säker.
Min affärsmanager uppmanade mig att ändra livsstil.
Sen slutade han.
Alltid en förändring.
Mina hundar äter inte burkmat, fast den inte smakar så illa.
Vad vill du, Lucille?
Undrar du inte hur jag vet att hundmat inte smakar illa?
Nix.
Det går en ny frågesport på NBC.
De söker en programledare,
och jag vill ha jobbet. Jag skulle göra det bra.
Tevestationen vägrar träffa mig.
Jag kan provspela, göra vad de än vill.
Men de är inte ens intresserade.
Jag har ringt Harry hundra gånger, han svarar inte ens.
Jag gick till hans kontor.
Han spelade golf, sa de. Det regnade.
Han gick förbi mig. De ljuger, jag vet.
Hemskt. Du verkar vara svartlistad.
-Ja. -Det känns inget vidare, eller hur?
Nej.
Inget vidare alls.
Jag beklagar, Soph, men våra vägar tog olika törnar.
Du gick åt ett håll, jag åt ett annat.
Jag vet vad det betyder.
Okej, eftersom våra vägar gjorde det,
är det väl bäst att vi,
du och jag, förblir, du vet, förtörnade.
Ingen vidare avslutning.
Skit på dig. Jag ska laga skrivbordet.
Och om jag skulle be om ursäkt?
Jag har nog att städa utan din exploderade skalle.
Du fick upp min show på Broadway, du!
Ingen annan försökte ens.
Jag beklagar frågeprogrammet.
Jag vet bara inte vad jag kan göra.
Om du skulle komma på nåt,
vore jag mycket tacksam.
Kör Dawes hem dig?
Dawes har slutat.
Helvete!
Hallå!
Om jag hjälper dig,
lämnar du mig i fred sen.
Jag lovar.
Tänka sig?
Man måste...
Underbart!
Vad fan är det för fel på mig?
Det var slutet på showen.
Jag hoppas att det var en kväll ni aldrig glömmer.
Ni är en fantastisk publik.
Ta det försiktigt. Glöm inte dricksa servitriserna, de är beväpnade.
Jag heter mrs Maisel. Tack och godnatt!
Perfekt!
Midge föll i orkesterdiket.
Med flit?
-Knuffade du henne? -Så klart inte.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson
Kreativ ledare Ann Karolin Hallstrom