Eggyel kevesebb angyal a mennyben, bébi!
Két whiskyt kérek.
A fickó a hatos asztalnál megint elővette.
-A hatos elővette a farkát! -A hatos elővette a farkát!
A rohadt életbe!
Trixie, jól vagy?
A tiszta és ártatlan Philomenát látták.
-Mennyei, nem igaz? -A picsába, a fejem!
Ő pedig a mocskos szájú Philadelphia.
Vetkőzz!
Kedves gondolat, de inkább nem.
-Vetkőzz! -Vetkőzz!
Vetkőzz!
Figyeljenek!
Mire kibogozom ezt a középkori kínzóeszközt,
amit fűzőnek hívunk,
már a nejüknek panaszkodnak,
hogy mennyire gyűlölnek túlórázni.
Azt nem mondták, hogy hozzám vágnak egy gyűrött egydollárost.
Akkor leveszem.
Midge!
Nincs rá idő.
De kapaszkodjanak meg, fiúk,
mert tisztelgés következik a viharos 20-as évek előtt.
De előtte még jöjjön Sapphira, a magányos háremhölgy.
-Mi a franc? -Nem tudtam.
Itt senki se tud szart se. Három, négy!
Mi lett a viharos 20-as évekkel?
-Trixie lefejelte a kampót. -Láttam. Hallottam.
-Ezért betettük a háremhölgyet. -A tudtom nélkül.
A színpadon voltál.
Hogy feltüzeljem a közönséget.
Amíg egy csaj rázza magát a színpadon, ezeknek mindegy.
Tévedés! Csábos, titokzatos ciciket várnak,
nem vidám, pattogó ciciket.
Nincsenek összezavarodva, mert nem figyelnek rád.
-Ezt sértésnek veszem. -Mind azt teszitek.
-Jobb vagy ennél, Boise! -Beszélj Clifforddal.
Excusez-moi.
Sziasztok, lányok!
Boise nem túl jó ebben, ezért magam mutatkozom be.
Midge vagyok.
Mrs. Maisel.
Én konferállak fel benneteket itt, a Wolfban.
Ha vinnétek egy kis humort az előadásotokba,
forduljatok hozzám bátran.
Oké, nos, pihenj!
Bocsánat.
Gyerünk, hatos!
-Oké. Gyerünk! -Tarolok.
Igen.
Clifford.
Hoztam kávét. Tudom, hogy ilyentájt meg szoktál inni egyet.
-Frissnek tűnik. -Mert az.
Szeretnék javasolni néhány apró változtatást,
amivel a maximumot hozhatjuk ki a klubból.
Elkelne egy jobb felkonferálós rendszer, és sok az elkerülhető baleset.
Lehetne biztonsági eligazítás.
A Catskill-hegységben többször is voltam biztonsági felügyelő.
Vízi sportok, túrázás.
Egyszer túrázás közben a rabbi azt hitte, megmarta egy kígyó.
Olyan erősen szívtam, hogy majdnem elájult.
A bokáját.
Kiderült, hogy szúnyogcsípés, de a többiek jót nevettek.
Mindenesetre gondolja át, aztán...
Ez is veszélyforrás.
-Rohadt angyal! -Adj egyet!
Hallottad, mi történt? Egy lány betörte a fejét.
-Viccesnek hangzott. -Nem volt az. Inkább hanyag.
-Sok sebből vérzik a hely. -Ez egy sztriptízklub.
Amíg a lányok rázzák a cicijüket, semmi más nem számít.
-Sapphira mindjárt végez! -Holnap találkozunk.
Szia! Ki következik?
-Annie Oakley. -Köszi.
Vagy Brenda, a madaras lány.
Hiányoztam?
-Igen. Vetkőzz! -Vetkőzz!
Chester, megint nyitva hagytad az ajtót.
Hányszor mondjam még el...
-Valami gáz van? -Maga Susie?
-Igen. -Nancy vagyok. Jackie testvére.
-Hát, ő... -Halott. Meghalt.
-Hogyan? -Délután agyvérzést kapott.
Agyvérzést?
Ott voltam mellette, mielőtt meghalt.
Még beszélt.
Igen, szeret beszélni.
-Az utolsó szavaival önnek üzent. -Nekem?
Leírtam, hogy ne felejtsem el.
„Susie, a parkettacsiszolók délben jönnek.
Engedd be őket.
Feledékenyek, szóval ki tudja, eljönnek-e.
Hétfő ünnepnap,
úgyhogy ne tedd ki a szemetet vasárnap este.
Egyszer már megbüntettek érte.
Húzd el a függönyt,
ha spagettiszószt csinálsz, mert szétfröcskölöd,
és nem lehet kivenni abból a szövetből.
Túl kényes.”
A káprázatos Mrs. Maisel
Műanyag. A modern kor csodája.
Ezek a legjobb termékek a piacon.
Bizony!
Többféle méret és szín közül választhattok,
de mindet akarni fogjátok.
Ez a Wonderlier.
Milyen cuki név!
És a nagy vacsorákhoz ott van
a nagy Wonderlier.
Mindegyikből kettő kell. Azonnal! Annyira jó!
Írj fel!
Adjátok körbe őket. Rögtön visszajövök.
Van egy jó történetem.
Egy ismerősöm...
Ha nem csak egy főre főzne.
-Összehozzunk egy ebédet? -Jane lemarad a bemutatóról.
Menj vissza a lányokhoz.
-Egy üzletet próbáltam nyélbe ütni. -Én is. Tűnés!
Épp főzött, amikor megjelent egy fegyveres betörő.
Sikított, a fickó lőtt,
és a kezében lévő Tupperware megfogta a golyót.
És ezt meg se említik az ismertetőben.
Imogene!
Fogd vissza magad.
-Akarod, hogy vegyenek, vagy nem? -De.
Egy szimpla bemutató nem ösztönzi vásárlásra őket.
És te azért vagy itt, hogy eladj.
Ideje elővenni a megrendelőlapokat.
Utána kiderül, kié a legmókásabb Tupperware kalap.
Istenem!
Mi az? Jól vagy?
Bocsássatok meg!
-Imogene? -Intézem.
Elég a kertelésből, hölgyek. Térjünk rá az üzletre.
Enned kell valamit.
-Nem működik a főzőlap. -Nem fog minden beleférni.
-Milyen a szendvics? -Remek.
Itt forró, itt hideg.
-Hivatalosan is kifogytunk a helyből. -Ne!
-A pudingot is be kell tenni. -Nem fér be.
Lefagyaszthatnánk a csirkét. Hol a fagyasztó?
-Ott fenn. -Mi ez, a Gulag?
Felhúztam Zeldát. Nem tudtam, hogy lehetséges.
Cseréljünk.
A magazinok szerint havonta le kell olvasztani.
-Ez őrület! -Finom a kávé.
-Hangyák! -Felhívhattál volna.
-Felhívtalak. -Úgy értem, amikor megtudtad.
Nem akarom, hogy egyedül legyél a történtek után.
-Én is itt vagyok. -Dühös vagy, mint Zelda.
Nem vagyok dühös.
-Jackie meghalt. -Tudom, drágám.
Komolyan?
Itt volt egymagában, és tessék.
Az öreg Gianni puffanást hallott, és hívta a zsarukat.
Betették a kocsiba, bevitték a Bellevue-be,
és kilencre meg is halt.
Nem volt beteg. Nem szenvedett. Hálásnak kéne lennünk ezért.
Az a sok chili dog.
Én figyelmeztettem.
Gyakorlatilag chili dogon élt.
A jég nyert. Mindent meg kell ennünk most.
-Mikor lesz a temetés? -Nem tudom.
-Hogy érhetem el a testvérét? -Nem tudom.
-Hagyott névjegyet? -Nem.
-Nem írta le a számát? -Csak egy villa van?
Nem írt le semmit. Nem tudom, hol lesz a temetés.
Nem tudom, hol a testvére, vagy ki a testvére.
Csak azt tudom, hogy múlt éjjel
a legidegesítőbb alak a világon meghalt a lakásomban!
Villák!
-Sajnálom. -Én is.
Nem akarok itt maradni. Valaki meghalt itt. Para.
Nem ő volt az első.
-Sokan meghaltak itt. -Mi?
Utánajártam a városi archívumban, mielőtt beköltöztem.
-Miért? -Mert az ember ezzel kezdi.
-Nem. -Volt egy lefejezés.
Egy nőt élve felfaltak a kukacok.
Egy ikerpárt zenére kibeleztek.
Felrobbant egy cső, és megfulladt egy egész család.
-Aztán ott voltak a bölcsőhalálok. -Chester! Edd inkább a tojást.
Hé! Négyen megfulladtak ebben a sarokban.
Ne sürgess!
Remélem, elég lesz. Mr. Moishe szereti a tököt.
De nem csináltam eleget.
Én majd nem eszem belőle, hogy elég legyen.
Olyan jó újra együtt lenni.
Zelda, ne! Már két napja sírsz.
Gondoltam, Moishe ismeri.
Biztosan találkoztál vele valamikor.
-Az üdülőből ismerjük a családját. -Futólag ismerem a szüleit.
Láttam a nagyapját fallabda után a zuhanyzóban. Jó ráncosak a golyói.
Pedig sokat látott már.
-Édes Istenem! -A barmicvós fiúról van szó?
Felkérték Moishe-t olvasni,
de esküszik, hogy nem ismeri.
És rövid a lista, amiről választanak.
Miért nem kér meg valakit, aki ismeri?
Jó érzés, amikor kellünk valakinek. Bárkinek.
Olyan üres lett a házunk.
-Abe-bel hamarosan átmegyünk. -Kedden?
-Nem tudom. -Szerdán? Káposztát főzök.
Hamarosan. Megígérem.
A te szavad nem ér semmit. Ezt mindketten tudjuk.
-Tűzzünk ki egy napot. -Hahó!
Megjöttek a fiatalok.
Ethan, gyere, kérdezni akarok valamit.
-Abe is érkezik. -Teljesen kiszámíthatatlan a munkája.
Nézzenek oda! A lakás újra a régi.
Ez új. A régi lecsorbult.
Emlékszem, amikor Ethan tönkretette.
-Akiva. Nem ismerős? -Nem.
-Ne siesd el. Gondolkozz! -A konyhában vár a vacsorád.
-Köszönj el. -Jó éjszakát!
-Jó éjszakát. -Talán egyszer vettél neki fagyit.
És lehet, hogy sokat jelentett neki.
Nem szokásom ismeretlen kölyköknek fagyit venni.
Elég fura alak van arrafelé.
Hogy mondod?
Emlékszel Daniel Sandbergre a szódásüveg szemüveggel?
-Az anyjával jött. -Mély zsebű Dannynek hívták.
Rávette a fiúkat, hogy nyúljanak a zsebébe.
Erről nem tudtam.
Aztán ott volt az a frufrus Tom Buffalóból.
-Seggfogdosós Tommynak hívták. -Ezt most találtad ki.
Moishe, Shirley, emlékeztek Susie-ra a Jom Kipur idejéből?
-Helló! -Üdv!
-Mi történt? -Meghalt valaki.
-Istenem! -Ki? A férje?
-A lakótársa, Jackie a Gázlángból. -Basszus! Őt ismertem.
-Mi történt? -Most mondtam. Meghalt.
Persze. Sajnálom.
Sokan meghaltak a lakásomban. Chesternek van egy listája.
-Pimasz Chester? -Aba, épp időben.
Nem láttad, hogy jövök?
-De... -Együnk, mielőtt kihűl.
Végig kellett néznem, hogy felhoz a lift a kilencedikre,
megáll, visszajön, aztán fel kellett jönnöm vele.
-Az összesen 27 emelet. -Túléled, apa.
Nem kell udvariaskodni. Essetek neki!
Jó, hogy ideértem, mert érdekes hírem van.
-Halljuk. -Engem...
Engem bíztak meg... Miért sír Zelda?
Nem csináltam elég tököt, és olyan boldog vagyok.
Innen megoldjuk. Tarts egy kis szünetet.
A Village Voice engem, a vezető színikritikusát bízta meg,
hogy kritikát írjak Buzz Goldberg Broadway musicaljéről.
-Istenem! -Bemutatják Buzz musicaljét?
Ez az, amin nyolc éven át dolgozott a Steinerben.
Igazi sikertörténet. Jól fogadták New Havenben.
-Teljesen bezsongtak tőle. -Az jó.
Mindenkinek szereztem jegyet a premierre.
-Premier! -Szuper!
Szép volt, Abe!
-Nincs mit felvennem. -Nagyon büszke vagyok Buzzra.
Legalább hússzor láttuk az üdülőben.
Fülbemászó az a dal.
Szerepeltél is az egyik változatban.
A Steinerben?
Clare Landsburgöt játszottam 1953 nyarán.
-Aztán ejtett, igaz? -Nem ejtett.
Játszottam egy darabig, és nagyon jól ment,
aztán átadtam a helyem egy másik lánynak.
Azt hittem, ejtett, mert nem tudsz énekelni és játszani.
És táncolni se. Emlékszem.
-És táncolni se. -Nem egy Judy Garland,
-de mindent beleadott. -Igen.
Senki sem Judy Garland. Judy Garlandot kivéve.
Egyszer lefagytál, emlékszel?
-Nem jutott eszedbe a szöveged. -Egyetlen egyszer.
-Addigra már én is tudtam. -Mindenki tudta.
-A nézők kórusban mondták a szöveget. -Nem rúgtak ki a darabból, oké?
Ez az összes tök?
És Joel, a liftes incidens ellenére
te is kapsz egy jegyet.
Sőt, kettőt, ha hoznál magaddal valakit.
Igen, hozz magaddal valakit.
Archie-t vagy valaki mást.
Nincs senki más. Egy jegy elég lesz.
Továbbra is családtagnak tartalak, és sajnálom, hogy egyedül vagy.
Múlt héten összehoztam
egy tökéletes lánnyal, Lena Brofmann-nel.
-A baba egyébként fiú lett. -Gyors vagy!
Elnézést, hogy nem akarok egy terhes, elvált nővel randizni.
-Meghalt a férje. -Mindenki meghal.
-Beszélhetnénk másról? -Csalódott vagyok.
Hiszen van egy profi kerítő a családban. Használj engem.
-Igazad van! -Az áll rajta, hogy „kérjen időpontot”,
de neked természetesen nem kell.
Ne add neki a kártyádat.
Nem számít. Tudom a nevét és a számát.
-Változtass nevet és számot! -Milyen Joel zsánere?
Tudom, hogy Miriam az volt, de mi mást szeret még?
Ki? A kis Molly?
63 éve hithű zsidó.
Olyan, mint a baseball? Ezt felírom.
Ha alijázni akarsz, akkor csináld jól.
Hogyan állíthatnálak le?
Rose!
A fürdőben van a köntösöm?
Rose?
-Rose! -Mi az, Abe?
Azt hittem, a köntösömet keresed.
Nem, Abe. Lefekvéshez készülődöm.
-Rose! -Nincs itt a köntösöd!
-Akkor hol van? -Ahol utoljára hagytad.
Egyébként szörnyen nézel ki.
-Köszönöm, Groucho. -Nem nevetek. Ez nem vicc.
Inkább országos vészhelyzet.
Te fantasztikusan nézel ki.
-Olyan kipihent vagy. Mi a titkod? -28 vagyok.
Tessék.
Ugyanúgy nézel ki, mint a filmekben, amiken felnőttem. Hogy csinálod?
Az asszonnyal töltöm a nyugdíjas éveket.
-Mióta vagytok házasok? -Nem a saját nejemről beszéltem.
Groucho szülei halottak.
Próbálj meg aludni.
-Nem tudok aludni. -Anyának vannak pirulái.
Már átnéztem anyád piruláit. Jó sok van neki.
Három különböző helyen rejtegeti őket. Ezért van varródoboza.
Megtaláltam Jackie testvérét.
Megkérdezte, beszélnék-e a búcsúztatón.
Mit válaszoltál?
Igent mondtam. Mondtam volna nemet?
Biztos, hogy menni fog?
Igyekszem nem elcseszni.
-Ki szoktatott rá a szivarra? -Ki más? Chico?
Aludj egyet!
Hagyd itt a söröd.
-A tesód nagy szerencsejátékos. -Ez némi túlzás.
Mennyit veszített?
Chico azt mondja: „Ha összeszámolod Harpo pénzét,
kijön, mennyit vesztettem.”
Egyél, Ethan. Izgalmas napot terveztem mára.
-Oké. -Jó ez a nyaklánc?
-Ha meg kell kérdezned... -Kicserélem.
-Elkérhetem a banános brossodat? -A dobozban van.
De akkor cseréld ki a cseresznyés fülbevalót.
A sokféle gyümölcs zavaró.
-Jó reggelt, Susie! -Ethan Simone Maisel,
csipkedd magad. Komolyan mondom!
-Nem késhetünk el! -Nem késhetsz el az orvostól.
Nem mondjuk, hogy orvoshoz visszük.
Kalandot mondunk helyette.
Most kibújt a szög a zsákból.
Gyere, Esther! Próbáljuk meg lenyugtatni a bátyádat.
-Jó reggelt, Susie! -Kaptam palacsintát.
ne, hagyjál békén!
Ne szaladgálj!
Nem akarok kikötni a dokinál!
Egyikőtöknek vele kellene maradnia.
Hogyan?
Nem vihetem magammal a gyerekorvoshoz.
Én sem vihetem be a szerkesztőségbe.
Még új vagyok ott. Talán ma végre kapok becenevet.
-Nem. -Kő-papír-ollóval döntjük el. Mehet?
Egy, kettő, három.
-Ki nyert? -Egy pillanat.
Telefon, Miss Susie.
-Igen? -Szia, Susie! Itt J. J.
-Hallottál Jackie-ről? -Igen, hallottam.
Vele éltem, te barom.
Hagyott itt pár dobozt.
-Mi van bennük? -Nem tudom. Kacatok.
És én mit csináljak?
Kidobjam őket?
Ne. Bemegyek értük még a héten.
De foglalják a helyet.
-Ahogy te is. -Keresel új lakótársat?
-Megyek tévézni. -Kő-papír-olló.
Mindegyik üti valamelyiket. Gyerekek játsszák.
De ha a hőt választanám, megolvasztaná az ollót.
És elégetné a papírt.
A kövön kívül mindent ütne.
A hő nem játszik.
A víztől rozsdás lenne az olló, és elázna a papír.
-Az olló réz vagy acél? -Mi lenne, ha feldobnánk egy érmét?
Tehát a hobbid a kötés, hímzés és szövés?
Van saját szövőszékem.
Ezt a második oszlopba írjuk.
Ez olyasmi, amit csak esküvő után árulsz el.
Amelia, megtaláljuk számodra a tökéletes társat, ígérem.
-Úgy gondolja? -Igen.
Soha nem tudom, mit mondjak a férfiaknak.
Mindegy, mit mondasz. Úgyse figyelnek.
-Rose! -Igen, Susie?
Betelt az oldal.
-Akkor fordítsa meg. -Az is tele van.
-És a többi? -Mind betelt.
Akkor szerzünk még.
Mondd meg édesanyádnak, hogy jól ment a találkozó.
Erre a címre küldje a csekket.
Rendben. Köszönöm.
Nagyon izgatott vagyok.
-Jól ment? -Nagyon jól.
Ki kell mennem a mosdóba.
-Susie, pisiszünet! -Már voltam.
Rose, kicsit későbbre kell halasztanod.
-Jött egy előjegyzés nélküli. -Még egy?
Kettő.
Híre ment, hogy csodákat művelsz.
-Olyan gyorsan történik. -Nagyon izgalmas.
Már három sikeres ügyed volt ebben a hónapban.
Három pár. Három eljegyzés. Mekkora boldogság!
Fogd vissza magad, egy teaházban vagyunk.
-Rose! -Mi az?
Unatkozom, éhes vagyok, és menni akarok.
Dolgozom, Susie. Megyünk, amint végeztem.
Utálom ezt!
-Hoznál neki még papírt? -Persze. Lenne egy kérdésem.
Miért van itt?
Meghalt egy úr a lakásában, és nem tud visszamenni.
-Eltorlaszolja az ajtót? -Nem tudom.
-Küldd be a következőt! -Rögtön.
-Mirabelle, te jössz. -Hozza a papírt.
-Szóval házasságközvetítő? -Így van.
Gondolja, hogy talál férjet annak a bányarémnek?
Igen.
-Púpos. -Azon tudok segíteni.
-Komolyan? Megvakítja a fickót? -Susie! Ez egy üzlet.
Maga a lányom menedzsere,
tudnia kellene, hogy megy ez.
Elküldöm a bányarémet a fodrászomhoz.
Aztán elkezd sminkelni és dezodort használni.
Veszünk neki fűzőt, egyenesen fog ülni,
és férjhez megy.
Mert valahol mindenkinek van egy párja.
Miért bámul? Mi ez?
-Önnek rendeltem. -Nekem? Az egészet?
Igen.
-Üres tejszínhab? -És egy kanál.
És csak úgy, magában megehetem?
Igen.
Rose Weissman, a pokolba is követném.
Arra nem lesz szükség. Helló!
Pfuj!
-Jaj! -Susie!
Mirabelle, ugye? Rose vagyok. Milyen bájos ruha.
Miben segíthetek?
JÖTTEK ÉS TÁNCOLTAK MUSICAL A HEGYEKBEN
-Anya, te izzadsz. -Ne már!
Ez a premier. A legjobbamat vettem fel.
-27 fok van. Meg fogsz gyulladni. -Ne már!
-Ebben a kabátban temessetek el. -Még ma este megtörténhet.
-Ne már! -Ott jönnek.
Kövessetek!
Isten hozta, Mr. Weissman! Gerald vagyok.
-A jegyei. -Köszönöm. Hogy tetszik a köpenyem?
Nagyon elegáns.
-Asszonyom, a kabátját... -Hadd maradjon rajta.
Ha szükségük van valamire, csak szóljanak.
Öt a földszintre szól, kettő a karzatra.
-Tessék. -Mi ülünk a karzaton?
-Külön tőletek? -Igen.
-Nem. -Lehetne... Nem.
Lehetne... Cserélhetnék valakivel?
-Vagy ülhetnék Midge-dzsel. -Én akarok.
Jó, Midge? Jó?
Ezek az ötödik sor közepére szólnak, szóval...
A francba!
Ideje bemennünk.
AZ ÉRSEK ÉS A HALÁL
AZ ÜGYNÖK HALÁLA
MEGHALNÉK ÉRTED
Szinte lebegek.
Újra és újra meg akarom nézni.
És az a dal teljes zenekari kísérettel.
Ott van a mi Buzzunk.
Hatalmas mosollyal az arcán.
Kiérdemelte.
Emlékszem, egyik nyáron, pár éve
odajött, és azt mondta... Kitty Carlisle Hart!
-Mi az? -Kicsoda?
Ott van Kitty Carlisle Hart! A Mondj igazatból.
Az a kedvenc vetélkedőm.
-Kitty! Várjon! -Gyerünk, kapd el!
-Várjon, Kitty! -Ő?
-Vonzónak találod?
-Rose, kérlek, ne érezd úgy... -Hagyjuk.
Az anyajegy nélkül vonzónak találnád?
-Nem találom Susie-t. -Jó.
A harmadik dalnál elővett egy zacskó chipset,
mindenkit megfenyegetett, aki lepisszegte.
-Hát itt vagytok. -Szia, Pauly!
-Helló, idegen! -Hogy vagy, Pauly?
Szomorú voltam, hogy idén nem jöttetek az üdülőbe.
-Talán jövőre. -Mit szóltok a fiúhoz?
Nagy álmai vannak, és ki tudja...
„Álmodozó az, aki útját csak a holdfényben látja.” Oscar Wilde.
És most én finanszírozom Buzz álmait.
Pauly! Te macher!
Az ember meghallja azt a dalt, és már nyúl is a tárcájáért.
Miriam Maisel! Nézzenek oda!
Helló, Edie! Jó újra látni.
Épp most beszéltünk rólad.
Egyik évben te voltál a darab sztárja, nem?
A Steinerben?
Clare Landsburg, '53 nyara, szolgálatára.
-Aztán ejtettek, igaz? -Nem, Edie, nem ejtettek.
Kirúgtak. Hívd, ahogy akarod.
Jó időtöltés volt egy nyáron át, semmi több.
Nem vagyok színész.
Nem kell mondanod. Ott voltam.
Jó volt újra látni, Edie. Szia!
Kitty Carlisle Hart olyan, mint Houdini.
Beszorítottam a mosdóba, de felszívódott.
Viszont itt a cipője.
-Egy bicegőt keressetek. -Abe, egyedül van.
Csapjunk le rá gyorsan.
-Hát itt vagy! -Nagyon büszkék vagyunk rád.
Mindent imádtam benne.
Kivéve azt az Irist. Őt gyűlöltem, de közben imádtam is.
Köszönöm, Mrs. Weissman. Abe, nem hozta a kalapját.
Nem passzolt a köpenyhez.
Nem rossz, mi?
Elképesztő.
Pici korod óta ismerlek.
A kölyök, aki első nap beleesett a tóba, mikrofonnal a kezében.
Szeretem a hatásos belépőket.
-Boldog vagy, Buzz? -Az vagyok.
Ez életem legszebb estéje.
Figyelem! Jól hallanak?
-Igen. -Igen? Nagyon jó.
Köszönjük, hogy eljöttek ma este, és támogatták a darabot.
Nagyon sokat jelent.
De most következzen az este igazi sztárja.
A darab írója és zeneszerzője, mindannyiunk barátja,
Buzz Goldberg!
Mindenkinek köszönöm!
Micsoda este!
Nem vettem levegőt, mióta felment a függöny.
Lélegezz, Buzz!
Köszönöm, Myron, hogy vezettél minket. Rengeteget tanultam tőled.
És a rendezőnknek, George Abbotnak.
Fényes jövő vár még rád a showbizniszben.
És a dramaturgomnak és lakótársamnak. Kevin, sokkal tartozom neked.
Köszönöm, Kevin.
És azoknak, akik inspiráltak,
akik a darabot ihlették,
a családomnak a Steiner Üdülőből.
Mert azok nekem. A családom.
Steiner! Steiner! Steiner!
Nyertes! Nyertes! Nyertes!
Én megyek. Még ma le kell adnom a cikket.
Otthon találkozunk.
Nyertes! Nyertes! Nyertes!
Steiner!
GÁZLÁNG KÁVÉZÓ
Két gitár. Jackie gyűlölte volna.
Hé!
-Az operában voltál? -Csak add ide a dobozokat.
Több is van. Ez kiesett az egyikből.
„Jacopo Dellapietra”? Jackie szolgált a seregben?
Nem tudom.
-Egy bronz csillag? -Valamiféle kitüntetés.
Ki az a Darla?
Abe Weissman, állj meg! Fordulj körbe.
Nem mindenki tudja viselni.
-Én igen. -Készen állsz a munkára?
-Igen. -Elnézést a szűkös határidő miatt.
-néha ilyen ez. -Imádom a határidőket.
-Lent leszek, ha kellenék. -Rendben!
Kész is!
-Mi ez? -A kritikám.
„Bemutatták a Jöttek és táncoltak című musicalt a Mark Hellingerben.
Az anyjuknak tetszeni fog.”
-Ez nem mehet a lapba. -Miért?
Egyrészt, mert 1000 szavasnak kellene lennie.
Kiegészíthetem pár melléknévvel.
-Abe! Konkrétumok kellenek. -Konkrétumok?
Ha szerinted valaki anyjának tetszeni fog, indokold is meg.
-Tényleg el kell magyaráznom? -Nem. Tudom,
de ebben az esetben inkább nem mennék bele a részletekbe.
-Hogyan? -Nem hiszem, hogy az emberek
szeretnék tudni a részleteket.
Nem tudom, hogy foglalkoztál-e ezzel behatóbban,
de szerintem igazam van. Igen.
-Abe! -Jól van, Gabe!
A darab borzalmas volt!
-Siralmas! -Oké.
Fogták ezt a bájos musicalt, amit a Catskill-hegységben éveken át
játszottak az üdülő vendégei, ráadásul remekül, a lányomat kivéve,
és unalmas, cinikus, pöffeszkedő
mesterkélt ostobaságot csináltak belőle.
A jelmezek? Borzalmasak! A díszlet? Borzalmas!
A szövegkönyv? Borzalmas!
-Van benne egy dal... -Egy dal?
...amit ötször megismételnek,
mert tudják, hogy az az egyetlen jó dal.
Becsapják a közönséget, és ez nagyon fáj.
Remek! Írd le ezt.
Tíz éve ismerjük a kölyköt.
Végignéztem, ahogy beleesik a tóba. Én húztam ki.
Talán nem kellett volna.
Tudom, sötét gondolat.
Akkor hagyd ki a részleteket, és írj a színházról általában.
Arról, hogy szerinted mi a baj vele.
Legyen dühös, személyes.
Ezért vettünk fel, Abe. A hangodért.
Ne hagyd, hogy becsapják őket.
-Jól vagy? -Igen, csak...
-Nem ezt kellett volna felvennem. -Hanem?
-Nem tudom. Szoknyát. -Én nem...
Én nem... Próbálom elképzelni... Volt már rajtad szoknya?
-Persze. Én is voltam kisbaba. -Oké.
-Tudod, magatehetetlen. -Bocs.
Kurvára cuki voltam szoknyában.
Erre lesz.
-Elnézted az időt? -Nem.
-Mert néha előfordul veled. -Most nem.
-Köszönöm, hogy eljött. -Nincs mit.
-Nancy, ő... -Bizonyára Miriam, a humorista.
Igen. Részvétem Jackie miatt. Nagyon fog hiányozni.
Küldött önről újságkivágásokat. Büszke volt önre.
-Ez igazán kedves. -Foglaltam két helyet, de...
-Hol vannak a többiek? -Én szóltam mindenkinek.
Mindenkit felhívtunk Jackie noteszéből,
de nem sok visszajelzést kaptunk. Elnézést.
Eltette a rólam szóló cikkeket.
Chester!
Mi a franc?
-Van hagymás szendvics. -Ülj le!
És ne lélegezz.
Nem gondoltam, hogy Jackie viccesnek tartott.
Elmúlt három óra. El kellene kezdenünk.
Ezt megtartom.
Üdvözlök mindenkit. Köszönöm, hogy eljöttek elbúcsúztatni
Jacopo „Jackie” Dellapietrát.
Armanno Ricci vagyok a Jézus Szent Szíve Templomból,
ahova Jackie rendszeresen járt.
Kisfiú kora óta ismertem Jackie-t,
és hazudnék, ha azt mondanám,
hogy nem kellett elzárnom előle a misebort.
Gyakran megesett, hogy Dr. Pepper üdítőt találtunk a helyén.
Ott segített, ahol tudott.
Nem tudom bizonyítani, hogy ő épített új talapzatot a jászolnak,
amikor a vandálok megrongálták, de fogadok, hogy ő volt.
Számtalan történetem van Jackie-ről.
De inkább átadom a szót egy különleges személynek.
Valakinek, akit egyik legjobb barátjaként emlegetett.
Susie!
Neked szólt.
Azt mondta, az egyik legjobb barátja.
Hacsak nem sétált be egy másik Susie...
Hé, cicit fel!
Üdv!
Susie vagyok,
és... Nancy megkért, hogy beszéljek, szóval...
A francba ezzel! Kövessenek.
Jó napot! Bocsánat. Csak egy percet kérek.
Szólnék pár szót Jackie Dellapietráról,
aki a szemközti üres, béna teremben fekszik.
Nem beszélhetek róla egy üres teremben.
Nem így kellene emlékezni rá.
Szemmel láthatólag nem is emlékeznek, mert senki se jött el,
négy embert leszámítva.
Négy ember búcsúztatja el.
Hol a francban van a többi?
Ha meghal egy ismerősünk, elmegyünk a temetésére, nem?
Jackie-ről beszélünk.
A légynek se ártott. Élte az életét, kedves dolgokat tett,
rendbe hozta a béna lakásomat.
Függönyt tett fel, kifestett, főzött,
a kibaszott atyának is épített valami izét.
Úgy látszik, senki le se szarta.
Senki se vette észre.
Basszus, én vele éltem, mégse vettem észre.
Pedig közel aludtunk egymáshoz.
Egy csomó személyes dolgot tudtam róla.
Horkolt, bizonyos ételeket nem bírt a gyomra.
Olyankor éjszaka is nyitva volt az ablak.
Tudtam, mikor mosott, mikor volt fodrásznál,
de őt magát nem ismertem.
Nem tudtam, hogy harcolt a háborúban.
Nem tudtam, hogy kitüntetést is kapott.
Pedig azt nem kap akárki.
Csak akit lelőnek, megment valakit vagy felrobbant egy rohadt tankot.
Egy kitüntetés hatalmas dolog!
Bazooka Joe-képregényeket gyűjtött,
és eltette az operajegyeket.
Volt egy baseball-labdája, amit Babe Ruth dedikált.
El tudják hinni? Találkozott Babe Ruthszal.
Egy dobozban tartotta, mint egy seggfej, de az övé volt.
Micsoda élete volt, és én szinte semmit se tudtam róla.
Most tudtam meg, hogy a barátja voltam.
Pontosabban az egyik legjobb barátja.
Volt egy jó barátom, és én nem tudtam.
És hol a francban van Darla?
Nem tudott időt szakítani rá, hogy lerója kegyeletét
a férfi előtt, akinek 51 idióta levelet írt?
Szívecskét tett minden „i”-re.
Mi lehet olyan fontos, hogy nem fért bele
méltó módon elbúcsúzni tőle? Remélem, halott.
Tudják, mit nem értek?
Hogy lehet, hogy egy ember, aki egész életében keményen dolgozott,
alig tudta megengedni magának, hogy kivegye a lakásom egy sarkát.
Sosem dőlhetett hátra.
Soha nem jutott előbbre. Mennyire elcseszett ez?
Közben meg van egy csomó seggfej a világban,
akiknek minden az ölébe hullik.
Ez a fickó harcolt a háborúban. Utazgatott. Megnyert egy táncversenyt.
Nem tudtam, hogy táncol.
Sokszor úgy tűnt, járni se tud.
De ott lapul a győztesnek járó szalag abban az elcseszett dobozban,
amit csak belökött egy sarokba.
Egy remek ember élete egy szaros dobozban.
Többet érdemelt volna. Nem azt, hogy a hányást takarítsa
a Gázlángban.
Ez nem mehet így tovább.
Nem nézhetem tétlenül, hogy mással is megtörténjen.
Ezért annak szentelem az életemet, hogy felkutassam a többi Jackie-t.
Azokat, akiket észre se veszünk,
akik megállás nélkül gürcölnek,
és teszek róla, hogy soha ne kössenek ki a szaros lakásomban.
És részvétem a hölgy miatt. Biztos ő is nagyon kedves volt.
-Hogy vagy, Boise? -Nem érek rá.
-A ma este simább lesz? -Reméljük.
Ma pontos lesz a menetrend?
Talán Philomena kampója ma nem vág fejbe senkit.
Menetrend kell? Szexi angyal, szexi szovjet kém, 20-as évek,
Kleopátra, háremhölgy, szexi ápolónő, kánkán, Vénusz felemelkedése,
tengerészlány, porcelánbaba, Csipkerózsika.
Ezt nem tudom megjegyezni. Írd le!
Tudtam, hogy ismerős valahonnan ez a lendületes beszéd.
Mit keresel itt?
Nem szívesen lopom el más szövegét, de mit keresel itt?
-El kell menned. Mindjárt én jövök. -A mindenit!
Most vetkőzöl?
Tudtam, hogy a Baldwin-ügy kemény volt.
Én vagyok a humorista.
-Itt? -Igen.
Mindjárt én következem, és még csak kísérletezgetek,
úgyhogy menj el!
-Elmenjek? -Igen.
-Mert ideges leszel, ha maradok? -Igen.
-Ne mosolyogj. Rossz mosoly. -Van egy történetem.
Középiskolában, Bellmore-ban,
Long Islanden beszédórára jártam.
A tanár egyszer felállított,
és adott egy témát. „Állatkert: jó vagy rossz?”
Ellene kellett érvelnem.
Öt percet kaptam.
Eléggé magabiztos voltam a témában,
úgyhogy elkezdtem arról beszélni,
hogy az állatoknak nem ketrecben a helyük,
amikor egyszer csak fejbe dobtak egy radírral.
Hátranéztem, és kiderült, hogy a rohadt tanár volt.
Enyhén szólva is meglepődtem, de folytattam a beszédemet,
mesterien áttérve az evolúcióra,
és arra, hogy mi is állatok vagyunk.
Isten teremtményei.
Ekkor egy újabb rohadt radír koppant a fejemen.
És ez így ment tíz másodpercenként a beszédem végéig.
Radír, kréta, papírgalacsin, félig megevett alma.
De kitartottam az öt perc végéig.
Utána megkérdeztem a tanárt, hogy mi volt ez az egész.
Azt mondta: „Mr. Schneider,
csak arra tanítottam, hogy zárja ki a zavaró tényezőket.
Az ön feladata az, hogy koncentráljon, és jól csinálta.”
Akkor baromságnak tűnt,
de jó leckének bizonyult.
Felkészített erre a pályára.
Szóval, Mrs. Maisel, ma este
a radírok, kréták és félig megevett almák helyett
engem kapsz. Maradok, és megnézlek.
Nem. Ez nem Bellmore.
Minden Bellmore.
-Mrs. Maisel, ideje kezdeni. -Azt hiszem, ideje kezdeni.
Jó, de oda ülj, ahol nem látlak.
Most már azért is olyan helyre ülök, ahol láthatsz.
A francba!
Mrs. Maisel!
Jó estét, hölgyem és uraim!
Mrs. Maisel vagyok. Én vezetem végig önöket a ma estén.
Furcsa egy munka ez.
Nő vagyok, aki nevettetni próbál,
miközben önök vetkőző nőket akarnak látni.
Inkább férfiaknak való munka...
És bonyolult feladat nekem.
De nem olyan bonyolult, mint Sandy,
a vetkőző gumiember száma,
aki egy vécépumpát használ, hogy... na de nem lövöm le a poént.
Maradjanak és nézzék meg.
És mégis miről beszéljek két sztriptíztáncos között?
Baseballról? Kiscicákról? Nagyszülőkről?
Hogy lehet fenntartani
egy éhes férfi figyelmét két fogás között?
Nem mintha mindenki figyelne rám.
Látják ezeket a fickókat?
Beszélgetnek, tudomást se véve rólam.
Hogy miről beszélgetnek?
Amiről az ilyen helyeken szoktak.
Hadd közvetítsem a beszélgetésüket.
„Tudod, mi rosszabb, mint a dugóban ülni, mikor hugyoznod kell?
Az, hogy Arisztotelészt meg lehetett győzni
nem tudományos érvekkel.
Szerintem tudományos alap nélkül is lehet tökéletesen érvelni,
ezért megvédem Arisztotelészt.”
„Hagyjatok már azzal a rohadt Arisztotelésszel.
Fiatal fiúkat tapizott.”
„Más idők jártak. Nem ítélhetjük meg a mai normák szerint.”
Közbevetés: „Miriam Maisel, honnan tudod mindezt?
Azt gondolnánk, inkább a csajos dolgok érdekelnek.”
Én: „Apa kiskoromban Arisztotelészt olvasott,
és sok mindent megjegyeztem az öregről.”
Nem akartam félbeszakítani.
Köszönöm! Hamarosan visszatérek!
SHEARITH ISRAEL TEMPLOM
Továbbra sem tudom, ki ez a kölyök.
Én se.
Én leszek az utolsó. Az a legjobb.
Rejtély.
Ott van Stevie.
-Talán nem ismert meg. -De, megismert.
Irántad érzett tiszteletből
szeretném, ha tudnád, hogy mi ketten...
Nem akarok most kapcsolatot.
Bármit is mondtak, nem fog megtörténni.
Elnézést, pajtás, valami gond van?
Nincs semmi gond.
Akkor szállj le a feleségemről!
Persze. Bocsánat.
Egyébként boldog sábátot.
Abe, nem vettél észre semmi furcsát?
Nem én.
Rekeszizomból, Moishe.
Kérjük az emelvényre az utolsó felolvasót...
David Ben Nasant.
-Mi a franc van? -Biztos eltévesztette.
Úgy olvasta fel.
Mr. Maisel! Akiva anyja vagyok. Elnézést a kavarodásért.
Történt egy kis félreértés. Akiva motyog.
Mindjárt gondoltam.
A fiam még szembesítéskor se ismerné fel.
-Remélem, nem gyakorolt sokat. -Egyáltalán nem.
Köszönöm.
-Még szembesítéskor se ismerne fel? -Kis mocsok.
-Ezt te hangnak nevezed? -Apa!
Abe, a rabbi.
Már értem, miről beszélsz.
Tehát nem képzelődtem.
Yasher koiach!
Akiva, remek voltál.
Mielőtt a Hagbah-val folytatnánk,
mondd el, miről szól a választott Tóra szakaszod.
-Foglald össze egy szóban. -A bátorságról.
Igen. A bátorság nagyon érdekes és nemes dolog, Akiva.
De van olyan fontos, mint a hűség?
Gondolom.
Apa, mit csináltál a rabbival?
Nem csináltam semmit.
De nincs bátrabb Saul bácsikámnál.
Segített az auschwitzi zsidóknak, és most három étterme van.
Az egyik beülős.
De arról sem szabad megfeledkezni,
hogy közösségünkben mennyire fontos az egymás iránti hűség.
Igen.
Van valami a ruhámon?
Szégyelld magad, Abe!
-Mit tettem? -Szegény, ártatlan Buzz.
-Mit csináltál Buzz-zal? -A férjed elintézte a darabját.
Szörnyű dolgokat írt róla abban a farkakte lapjában.
Ez volt a fiú élete munkája.
A The Village Voice nem az én lapom.
-Apa, mit írtál róla? -Csak azt, amit láttam.
Szégyelld magad, Abe Weissman!
Figyeljenek!
Újságíró vagyok,
és az is a munkám része, hogy negatív kritikákat írjak.
Tartozom ezzel az embereknek.
Ezért kérem, mutassanak egy kis tiszteletet,
és adják vissza a szót Huebsche rabbinak.
Mi a fontosabb, Abraham, a többi ember vagy a sajátjaid?
Igen!
Hát ezért menekültünk meg Hitler markából?
Rágalmazó!
Hazug és rágalmazó.
Abe, mit írtál a kritikában?
Tessék. Olvassa el!
Tegnap este beszéltem Buzz-zal. Vigasztalhatatlan.
Azt mondta, bár a tóba fulladt volna.
Belefulladt volna, ha nem húzom ki.
Hogy újra megöld?
„A Jöttek és táncoltak maga a pokol.
Azóta nem éreztem ilyen dühöt és keserűséget,
hogy rádöbbentem, az amerikai álom nem az, aminek látszik.”
-Apa! -Mi az?
Azért fizetnek, hogy őszinte legyek.
'53 nyarán is ilyen őszinte voltál?
Tisztázzuk egyszer s mindenkorra.
Nem vagyok olyan jó, min Mary Martin,
de elfogadható Clare voltam.
A zenés darabokban fontosabb a karakter, mint a technika.
Ott álltál pezsgőt kortyolgatva,
csevegtél,
Oscar Wilde-ot idézted, megölelted Buzzt,
miközben Káin kését rejtegetted a hátad mögött!
Pauly, nem kell eltúlozni.
-Talán csak te mondhatsz igazat? -Igazat?
A héber Bibliában egy szó se esik arról,
hogy Káin késsel ölte meg Ábelt. Ennyit az igazságodról.
De igen. A Teremtés könyvében. Káin megölte Ábelt!
-És sejtetik, hogy késsel tette. -Rabbi?
A Tóra szerint Káin földműves volt.
Pontosan. Sokkal valószínűbb, hogy kapát használt.
-Nem volt nála kés. -És nem mintha érdekelne,
de a megtakarításaimnak annyi.
Azt mondtad, csak egy kis részét fektetted be. Nem kell túlozni.
A darab szempontjából kicsi.
Tényleg nem volt jó.
Vagy talán mégis?
És még kedves is voltam.
Arra használtam a darabot,
hogy a rothadó amerikai színházi életről írjak
a hibák felsorolása helyett.
-És mi a helyzet a dallal? -Egyetlen jó dal van benne!
Nem lehet egy jó dalra építeni egy egész musicalt
És nem értem, miért fogod a pártjukat.
A karakter, akit úgy imádsz gyűlölni,
a goromba, követelőző nőszemély te vagy.
-Hogy mondtad? -A neve Iris. Rose, Iris.
Sherryt kortyolgatott, jósnőhöz járt, és volt két gyereke.
Tönkretetted a darabot és Akiva barmicvóját is.
Igen. Bárcsak ne hívtam volna meg, Mr. Weissman.
Elég sok gond volt azzal a vendéglistával, kölyök.
Mindenki számára tönkre kellett tenned?
Kedves darab. Nem árt senkinek.
De igen, mert van valahol egy remek darab,
ami emiatt nem kerül soha színpadra.
Milyen darab?
Ezt hogy érted?
Melyik ez a remek darab, ami nem kap elég támogatást?
Legalább tíz vagy húsz ilyen darab van.
Melyik az a húsz?
Úgy érti, hogy amit az egyiknek adsz, a másiktól veszed el.
Mondja a csaj, aki beégett a Steiner Üdülőben.
Ki volt az?
Ne bújjon el! Ki volt az?
Mindenki hagyja abba!
Elvonom a figyelmet, ráadásul közellenség lettem.
Elmegyek, hogy folytathassák a szertartást.
De egy dolgot tudniuk kell.
Önök a békák, én pedig a skorpió.
Csípek, mert ilyen a természetem.
Kár, hogy nincs rajtam a köpeny.
És ha követelőző vagyok?
Mennyiből áll szoba-hőmérsékletűre melegíteni a vizet?
A szoba hőmérsékletére.
Ismerünk Mr. Fibbit?
Az meg miféle név?
Azt írja: „Mr. Fibbi telefonált. Újra hívni fog.”
-Nem ismerős. -Zelda nem kérdi meg a keresztnevet.
Pedig mondogatom neki.
A személyzet mindig örül, amikor kijavítom őket.
És a grapefruit felvágásának megvan a módja.
Isten okkal teremtette a gerezdeket.
-Igen? -Abe? Itt Asher.
-Asher! micsoda meglepetés. -Valóban?
Meglep, hogy meglepődtél.
Miért?
Egy barátom elküldte a cikkedet.
A Jöttek és táncoltak kritikáját.
-Egy rakás szarnak hangzik. -Enyhén szólva.
A vége kicsit nosztalgikus lett
az amerikai álommal.
Aztán taglalni kezdesz valamit, amit a 20-as években csináltunk.
-A szerkesztőm szereti az ilyesmit. -Persze.
És azt is szereti, hogy ország-világ előtt beismerted,
hogy szövetségi bűntényt követtünk el?
Miről beszélsz?
A művészetről és anarchiáról szóló bekezdésről,
ahol nagyon érzékletesen leírod,
hogyan gyújtottunk fel egy szövetségi épületet!
-Régen történt. Senkit se érdekel. -Az FBI-t igen.
-Hogyan? -Látni akarnak
jövő héten a New York-i irodában.
-Engem nem kerestek. -De fognak. Hidd el!
Búcsúzz el a szeretteidtől, és fogd a fogkefédet, Abe,
mert megyünk a dutyiba.
Nem tesz jót a köszvényemnek.
-Viszlát New Yorkban. -Asher...
16.30 MR. FIBBI TELEFONÁLT ÚJRA HÍVNI FOG.
Mr. Fibbi.
Jackie-re.
Aki nem szenvedhette a bolondokat, és mindenkit bolondnak tartott.
Akinek az okarina iránti rajongása jól mutatja a zenei ízlését.
Aki egy nappal a halála előtt kölcsönkért tíz dolcsit,
mert valahogy tudta, mi lesz.
Aki mindenkinél jobban fel tudott húzni, téged leszámítva.
A barátomra.
-Jackie-re! -Jackie-re!
Kreatívfelelős Dittrich-Varga Fruzsina