Den fantastiske fru Maisel
Hævn.
Jeg vil have den.
Jeg vil have den. Jeg har brug for den.
Jeg tørster efter den.
Jeg er helt fortæret af behovet for den.
Hævn.
Der er tidspunkter i livet, hvor tingene ser ud til at gå godt,
og pludselig runder man hjørnet og bang,
nogen dukker op og ødelægger det.
Og man så det ikke komme, for man havde travlt med at være lykkelig.
Og sådan er livet.
Sådan noget sker.
Man bør være en storsindet mand og bare slippe det.
Men jeg er kvinde, så fuck det.
Jeg vil have, hvad jeg har ret til.
Jeg vil have hævn.
Og jeg tager virkelig hævn,
ikke: "Jeg har skaffet dig et livstidsabonnement på Vagttårnet,"
men Shakespeare-agtig, blodgennemvædet, pinefuld,
sjælknusende hævn.
Jeg graver min klarinet frem og spiller klezmer-musik i nabolejligheden
døgnet rundt.
Jeg sniger mig ned i din kælder og steger fisk.
Jeg bliver ven med din eneste datter og præsenterer hende for en digter,
og vil sidde til deres bryllup og grine.
Jeg tager hævn på Medea-niveau.
Jeg er fyldt med raseri og hvorfor?
Apollo-showet!
I ved det allerede. Det er jo ikke sjovt. Fint.
Ja, det var mig.
Jeg stod der på asfalten, i øvrigt ikke Penn Station,
og ikke knugende min kuffert, kuffert i ental.
Jeg har ikke rejst med en kuffert siden min første dag i børnehaven.
Jeg stod der og så flyet lette,
og indså endnu engang,
at en mand var trådt til og havde ødelagt mit liv,
og akkurat som første gang,
var jeg pragtfuldt klædt på, da han gjorde det.
Fandeme hævn!
-Hvor skal vi hen? -Tilbage til byen.
-Har hun glemt at pakke noget ned? -Bare kør.
-Hvad sker der? -Ikke noget. Bare...
Seriøst, hvad er sjovt?
Hvad laver du? Det var en hat. Prismærket sad stadig på.
Miriam, har vi brug for en pille?
-Hør nu! -Jeg vil ikke have den.
Den fuldender påklædningen. Stop så.
Jeg vil ikke have noget fra den her aften i taxaen.
-Bliver jeg den næste? -Stop taxaen.
Hvad?
Røvhul!
Jeg vandt.
Du troede, du kunne slå mig, men nej.
Ja, giv ham besked.
Nu da nederdelen har fået en lærestreg, hvorfor kommer du så ikke... Miriam!
Det er faktisk byens arbejde, men...
Den her aften og det her tøj og hele den forbandede verden!
-Stop så! -Jeg hader den taxa.
Taxaen kørte mig til lufthavnen, jeg hader,
hvor flyet, som jeg hader,
-stod på asfalten. -Hvad laver hun?
Jeg hader musik. Jeg hader nodestativer.
Jeg hader mikrofonledninger. Jeg hader lyssignaler.
Så er det nok, Miriam!
Hun er skør.
Stop!
Du stopper!
-Har du mistet forstanden? -Ja!
Min forstand, mit job, min karriere!
Du har ikke mistet karrieren.
Jeg var på turné med verdens største stjerne, og så pludselig...
Han ville ikke engang tale med mig.
-Jeg troede, vi var venner. -I showbusiness?
Jeg kvajede mig.
Det er ikke din fejl. Jeg skulle have været der.
Du ville ikke have talt med Reggie.
-Jeg havde talt med dig. -Jeg havde sagt: "Fald ned."
Og det ville jeg.
Du havde gennemført nummeret og afsluttet din karriere.
-Min karriere er slut? -Jeg gentager, hvad du sagde.
Så du kunne protestere.
-Vil du slå bilen igen? -Tror du ikke, jeg kan komme tilbage?
Havde jeg været der, havde du ikke gennemført nummeret.
Nummeret var storartet. Publikum lo.
-Du havde lavet noget andet. -Det ville have været et flop.
Og vi ville være på vej til Prag nu.
Havde det været et flop, kunne de stadig have sparket mig ud.
Du ville være blevet ydmyget,
steget på flyet og floppet i Prag.
-Hvad? Hvorfor? -De folk griner ikke.
Folk i Prag ville grine.
Du har aldrig været der. Hvad ville du tale om?
Jeg ville finde på noget. "Hej, Prag. Husker I jøderne?"
Har du brug for et lift?
Se lige, publikum elsker dig stadig.
Jeg vil ikke tilbage til Queens.
Jeg er ikke klar til fiasko endnu.
Jeg vil heller ikke hjem til mig.
Jackie vil få lavet stuk. Chester vil prutte meget.
Med det her tempo kan jeg gå på pension efter turen.
Bare kør til Village.
Vil du have din gren med?
Nej.
Havde du den hele tiden?
Du skulle ikke være fuld og opføre dig åndssvagt.
Giv mig den.
For pokker da, jeg har lige fået det her tøj.
Manner, gulvet er klistret. Vasker de det?
Ja, to gange om dagen. De ringer og holder mig underrettet.
-Vi taler om forholdet sæbe til vand. -Okay.
-Det er virkelig klistret. -Kors.
-Er det i orden, vi er her? -Ja.
Jeg ringede til ejeren, og han afklarede det.
De gik helt til bestyrelsen.
Okay så.
Jeg elsker, at du pludselig er bekymret for at pisse nogen af.
Jeg gemte det her, sidste gang jeg skjulte mig.
-Har du dansk vand? -Hvorfor?
Jeg vil prøve at fjerne pletten.
-Prøv benzin. -Seriøst?
Det og en tændstik vil straks fjerne pletten.
Så sjovt. Du bør varme op for Shy Baldwin.
-Jeg vælger et sted? -Hvor du vil.
-Jeg sover faktisk derovre. -Okay.
Jeg fik mareridt, da jeg sov der og der.
Det er et andet mareridt, men lige så slemt. Også der-
Så jeg sover der i midten, hvis det er okay?
Selv hvis det ikke er, sover jeg i midten.
Alle andre steder. Du vælger.
Jeg kan vælge alle stederne med mareridt. Tak.
Vi skal være her hele natten.
Her er vi så.
Vi er tilbage, hvor det hele begyndte.
Første gang, jeg så dig, stod du derovre bag baren.
Jeg var gift med Joel.
Han skulle optræde med standup. Jeg kom med spidsbryst.
-Kan du huske, hvad du sagde til mig? -Nej.
Men, "fuck dig" var sikkert en del af sætningen.
Hvem skulle have troet, at mindre end to år senere
ville jeg være her igen, fuld og i undertøj?
Noget andet undertøj.
Fandt du lige det på gulvet?
Ja.
Jeg pakkede vist for meget.
Susie!
Snyder du mig for ti aviser i dag? Hver dag mangler jeg ti-femten aviser.
Ja. Hold nu op.
Det er da løgn.
Vil du læse den, må du købe den.
Jeg mangler allerede 15-20 aviser.
Undskyld. Jeg har vist penge heri.
Nej.
Ikke det.
Det er ikke min frakke.
-Susie! -Hvad fanden laver du?
Væk ikke en person midt i et mareridt.
Jeg stod i kø på posthuset, og fyren der arbejdede blev ringet op.
Jeg behøver penge.
-Hvorfor har du min jakke på? -Side otte.
-Jeg... -Side otte.
De har erstattet mig med Jack Ballard.
Han er med i resten af turnéen.
-Så jeg behøver ikke læse det? -De har planlagt det!
De gav det til aviserne i går og fik os til at stå der
ved flyet som et par røvhuller.
Var Jack Ballard ikke død?
-De ville ydmyge os. -Jeg gik vist til hans begravelse.
En dag, og det står allerede i avisen. Moishe eksploderer.
-Hvem fanden er Moishe? -Min svigerfar.
-Han ser det og ved, jeg blev fyret. -Og hvad så?
Han lånte mig penge til at købe min gamle lejlighed.
Min sikkerhed var turnéens kontrakt og juleshowet.
Han var så spændt på juleshowet.
-Har du købt din gamle lejlighed? -Ja.
-Hvornår? -I går.
-Vi var sammen i går. -Ikke hele dagen.
Du er alene i fire timer,
og ødelægger din karriere og køber lejlighed.
-Du sagde, jeg ikke gjorde. -Men købe en lejlighed?
Du har ingen penge!
Har jeg ingen penge?
Du har tydeligvis nogle penge.
Jeg har lagt alt til side fra starten.
Ja, og jeg opbevarer dem for dig.
Men...
Hvorfor har du købt lejlighed?
Fordi jeg ikke vil bo med mine tidligere svigerforældre længere.
Det var et følelsesmæssigt køb, men jeg gjorde det.
Nu er jeg nødt til at give ham noget og vinde tid.
Så jeg skal bruge mine penge.
-Hvornår? -I dag.
Okay.
Du får dine penge i dag.
Jeg har ikke min regnskabsbog på mig.
Jeg må se på regnskabet og sikre mig, at alt er med.
Fint.
Og der var udgifter, jeg måtte trække fra dine penge.
-Forretningsudgifter, helt berettiget. -Okay.
Og jeg købte hårspray, husker du nok?
-Du bad mig købe hårspray. -Absolut.
Jeg kigger på regnskabet, går i banken, og du får dine penge.
-Sans den utrolig dyre hårspray. -Fint. Tak.
Jeg ved ikke, hvad du bruger al den hårspray til.
men det er op til dig, så...
-Skal du ringe? -Hvad?
-Jeg kan gå ud bagved. -Nej, jeg skulle ikke ringe.
Bare fordi man står ved en telefon, så tror folk, at man skal ringe?
Ved du hvad? Jeg trækker lidt frisk luft.
Strækker benene.
-Har du brug for noget? -Kun mine penge.
Jep. Jeg er straks tilbage.
-Jeg skal bruge telefonen. -Jeg er ved at bejle til en dame.
-Hov. -Okay.
Du lagde på.
Hvis du har smedet varmt, er hun der stadig, når du kommer tilbage.
-Tess, det er mig. -Susie?
-Det er tidligt. -Har vi hørt fra forsikringsselskabet?
-Vent! -Hvad?
-Pis! -Hvad?
Et øjeblik troede jeg, at Skint var død.
-Det er mit liv i en nøddeskal. -Koncentrer dig.
-Jeg skal bruge checken. -Ja. Han ringede i går
og sagde, at vi kunne hente den.
Fint! Vi går her til morgen. Jeg kommer forbi om en time.
Okay. Jøsses.
Hej, kan jeg hjælpe dig?
Hvorfor? Er du med...
Vent!
Jeg er ved at få ordet i min magt.
Jeg bestilte te og bad blikkenslageren ordne toilettet.
Jeg fik te, og han ordnede kummen, så vi er tæt på.
Hør her.
Hej.
Der er mere. Men...
Har du...
Noget. Hvor fanden er "noget"?
Vent, jeg finder det.
Har du noget, vi kunne...
Øjeblik, fem minutter.
Jep, lige bag dig.
Du ignorerede mig og din mor.
Det er rigtigt. Du ignorerede mig totalt.
-Du satte barren for højt. -Du lytter slet ikke til mig.
Det er umuligt at tale med jer to.
Jeg har prøvet alt, medmindre du vil brænde stedet.
Hvorfor har jeg ikke tænkt på det før?
Hvad forventer du, at jeg skal sige?
Du lytter ikke. Du tænker ikke på andre.
Du tænker kun på dig selv.
Det passer ikke.
Jeg arbejder hårdt for denne familie.
Det er altid mig, du sender...
Ringede du?
-Seriøst? Har du sendt Li Wei efter ham? -Ikke så højt.
-Hvad sker der? -Jeg vidste ikke, de ville sende ham.
Eller at han kunne komme igennem døren.
Jeg har hørt, at din klub går godt.
Fortæl ham det.
-Han hører, din klub klarer sig fint. -Vent!
-Du laver gas, ikke? -Det er mit kvarter nu.
Jeg vil lære at tale sproget.
Okay.
Mit sted...
-Joe! Folk har en forventet levealder. -Jep!
Sig, at klubben går forrygende. Fantastisk ry.
De første aftener, helt udsolgt.
Klubben går godt, altid pakket.
Jeg har store planer for stedet. Private arrangementer, specialaftener.
Jeg tænker på at bygge et køkken og servere mad.
Han vil gøre noget stort, private arrangementer, servere mad.
Hvad med at skrue op for begejstringen?
Nej! Ingen mad, ingen private arrangementer, intet køkken!
Mad får pengene til at lugte.
Enten stopper han med at klare sig godt, eller også stopper han bare!
Hvad sagde han?
-Det kan jeg ikke sige. -Hvad sagde du?
Sig det til ham nu!
-Hvorfor er dine forældre oprevne? -Har aldrig sagt, de er mine.
Hun plejede at lytte til dig.
Du lod hende gå i skole.
Sådan er loven!
Jeg har forældre. Det lyder som forældre for mig.
Du er kommet for tæt på den mand. Det var ikke meningen.
Jeg har gjort alt, jeg kunne.
Jeg gav ham en jukeboks kun med kinesiske plader!
Det er måneder siden! Nu hører jeg, du kommer med toiletpapir!
Slut!
Du har ikke kontakt til den mand længere.
Sig, han skal gå!
Nu!
Nå?
Klubben klarer sig for godt.
-Det ønsker de fleste udlejere. -Jeg har aldrig sagt, at de var udlejere.
De ville have en forretning uden for meget succes, der så lovlig ud.
En dårlig forretning betyder færre blikke.
En succesfuld klub tiltrækker opmærksomhed.
-De regnede med, din klub blev et flop. -Hvorfor?
Fordi du er jøde og tidligere plastsælger,
som åbner en klub i Chinatown med en gammel englsk-kinesisk ordbog.
Jeg...
-Pis. -Mine forventninger var lave.
-Hvorfor er de vrede på dig? -Fordi...
Fordi jeg skulle sikre, du fejlede.
Var det derfor, du gav mig den jukeboks?
Nej, det var en gave.
Hvis jeg aflæser lokalet korrekt,
vil de mennesker, der måske er dine forældre
og måske mine udlejere,
-have, at jeg fejler eller... -Rejser.
Jeg tænkte på "eller dø", så det er bedre at rejse.
Mata Hari, hvilken side er du på?
Din side. På æresord.
Jeg ved ikke, om det hjælper mig.
Tak.
Det var så lidt.
-Hurtigere! -Se!
Ethan, det er vidunderligt.
Som dreng havde jeg en strømpe.
Det var mit legetøj.
Jeg stak min hånd i og sagde: "Hvor blev mine fingre af?"
Det gik legen ud på. Slut. Og alle er ligeglade.
Godt sagt, Moishe.
Jeg har varme knishes fra ovnen.
-Hvad læser du? -En bog.
-Er det Peter Kanin? -Det er ikke Peter Kanin.
-Jeg har læst Peter Kanin. -Så er det Proust næste gang.
Hvorfor har du pels på læben?
Det hedder overskæg.
Det ligner en kravlende kålorm.
-Det gør det ikke. -Jo!
-Den bevægede sig. -Det er, fordi jeg taler.
-Stop så! -Jeg tager den.
-Jeg står allerede op.
-Jeg tager den, Rose. -Du godeste.
De er ondskabsfulde. Ingen voksne gør noget for at stoppe det.
-Pokkers! -Hallo, det er hos Maisel.
-Shirley, det er Miriam. -Miriam, hejsa!
Det er Miriam!
-Hvor ringer du fra, Prag? -Ja. Jeg er i Prag.
Tag en masse billeder, og sig, du elsker Jesus.
Det lyder livligt derovre. Hvad sker der?
-Det er Ethans fødselsdag. -Nej, det er ej.
Jo. Jeg har lavet tre kager.
Han har ikke fødselsdag.
Pyt med det. Jeg må se til koteletterne. Tal med din far.
Hallo? Er du i Prag? Sørg for at få Jesus Kristus med i enhver samtale.
Skal jeg nok. Hvorfor sagde Shirley, at Ethan holdt fødselsdagsfest?
-Den er i november. -Ikke længere.
-Hvad mener du? -November var skidt for os.
Jeg har deadlines. Moishe modtager sine forårsstoffer.
Shirleys kusine Yetta kommer på besøg.
Jeg ved ikke, hvad din mor laver, men det passede heller ikke hende.
-Jeg har arbejde, Abe. -Hun påstår, hun skal arbejde.
-Det fungerede bare ikke for os. -Så I fandt en ny dato?
Han er fem. Hvad ved han?
-Far! -Hvad?
Drengen får tre kager, og vi tager ham til Coney Island.
-Jeg kan ikke tro det! -Hvad gør det ved dig?
-Du ville ikke være her. -Hvad er der galt?
Hun er vred over, vi ændrede Ethans fødselsdag.
-Hvorfor? -Ingen anelse.
Man ændrer ikke en lille drengs fødselsdag.
Vi ændrede din brors fødselsdag to gange. Han opdagede det aldrig.
Hvem er I? Det er umenneskeligt.
Det er ufølsomt og... Har I ændret min fødselsdag?
Nej. Hør, vi skal have pakket sammen og se at komme til Coney Island.
Ethan! Ønsk din søn tillykke.
-Det er ikke... -Ethan!
Hej, mor. Jeg fik en brandbil, cowboypistoler og en baseball.
Vi skal op i pariserhjulet!
Skat, det er alt samme spændende, men i dag er ikke...
-Tillykke, skat! -Jeg vil have kage!
Hej. Vi skal hente Myerson-checken.
Jeg er Susie, min søster Tess.
-Hvordan går det? -Vi skal bare have checken.
Lad mig lige tjekke.
I er hr. Fricks kunder.
-Ja. -Sid ned, og jeg ringer efter ham.
-Bed ham komme med checken. -Ja.
-Fald nu ned. -Det gør jeg, når jeg har checken.
Nå da da, Myerson-pigerne. Hvor dejligt at se jer.
-Jeg er en Dooley. -Alle er ligeglade.
Hej hr. Frick. Vi skal hente checken.
Ikke for at besøge mig? Jeg er såret.
-Bare sjov! Vil I have kaffe? -Nej.
-Har I varm kakao? -Vil du have en ballon?
-Vi vil bare have checken. -Ja da.
Men hr. B. vil gerne hilse på.
-Hvem? -Fantastisk fyr. Kom med.
Slå jer ned. Han kommer straks.
Susie, jeg er ikke god til at aflæse visse situationer,
-men det her virker lidt... Ja. -Fucket op.
Hvor er vi?
-Jeg ville ikke skræmme jer. -Vi er ikke bange.
Vi elsker hemmelige lokaler uden håndtag på døren.
Jeg hedder hr. Bartosiewicz, men I kan kalde mig hr. B.
-Jeg hedder Susie, det er Tess. -Jeg ved, hvem I er.
Skal vi sætte os?
Lad os se, hvad vi har her.
Vi er kun kommet for at hente checken, som hr. Frick sagde, vi skulle,
så det er derfor, vi er her.
For at hente checken.
-I får checken. -Godt.
Jeg skal bare lige have nogle svar.
Hvor var I, da I hørte om det?
Hørte hvad?
Ildebranden.
I kirke.
Kirke?
Ja, der er vi normalt. Vi er i kirke, går i kirke
eller kommer hjem fra kirke.
Og hvad med dig?
Føj mig til i kirken.
Så I var begge i kirke.
Og der fandt Tess' mand os,
og fortalte os om ildebranden.
Det var oprørende. Gudskelov var vi i kirken, hvor alle er oprørte.
Og din mand kan bekræfte, at han fandt jer begge i kirken?
Han er ofte fuld, så hans hukommelse er tåget.
-Ved I, hvordan den begyndte? -Hans druk? Det er en familieting.
-Han taler om branden. -Teorier, vilde ideer?
Måske faldt mor i søvn med en cigaret i hånden.
Ja, det sker ofte. Men jeres mor er død, så...
Det glemte jeg. Hun er død.
-Tess? -Defekte ledninger!
-Den er god. Defekte ledninger. -Interessant.
Så foregår der en efterforskning, eller...
-Jeg arbejder bare på sagen. -Sag.
Er det en sag?
Naboer rapporterede, at de havde set et par kvinder
ro rundt i en robåd den nat.
Kvinder i en robåd. Hvad er det for en verden?
De sagde, at de drak øl, grinede og sang.
Ved I, hvem de to kvinder kan være?
-Nej. -Blank.
Desværre er der stadig løse ender,
vi skal have afklaret, før I får checken,
men vi lader høre fra os.
-Så ingen check i dag? -Ikke i dag,
men Denise kom med kaffekage.
Jeg kan nok finde et stykke.
Hvad med en kontant udbetaling? Ti procent for at vise velvilje?
-Ville det ikke være rart? -Ja.
Kan vi gå?
Det kan I sagtens.
Rart at møde dig, Tess.
-Han virkede rar. -Rar? Var du opmærksom?
-De ved, hvad vi gjorde. -Hvad så?
-Giver de os ikke checken? -De ringer til politiet.
-Grundet det lortehus? -Brandstiftelse er brandstiftelse.
-Du får det til at lyde dunkelt. -Hvad skal vi gøre?
Tror du, vi kommer i fængsel? Det vil jeg ikke.
Nå, men det siger vi så til dem.
Du skal ikke være grov. Jeg gjorde dig en tjeneste.
Jeg ved det.
Og nu skal du gøre mig... Os en tjeneste til.
Fyren holder vores skæbne i sin hule hånd, og han kan lide dig.
Mig? Nej. Tror du?
Der er kun en af os, han ville have på det skrivebord.
Det er dejligt.
Du må få ham over på vores side.
Han må se bort fra, at vi er de værste kriminelle.
-Der må være værre. -Gør det for holdet.
-Få ham over på vores side? -Hvad skal jeg gøre?
Det samme, som du gjorde ved vores rektor.
Jeg er en gift kvinde!
Betød det noget, ville jeg ikke spørge.
Tror du, jeg er en luder? Har jeg ingen grænser?
Jeg har set dig blotte brystet for en gratis øl.
Importeret øl.
Jeg siger ikke, du skal kneppe ham.
Men når du ser ham, så tænk på Heineken.
-Jeg ser, hvad jeg kan gøre. -Jeg må gå.
Alt okay? Barberet og alting?
-Gå nu. -Okay, farvel.
-Den her er færdig. -Godt.
Hvad er der i? Manny?
-Tekopper. -Jeg har ikke tekopper, Manny.
-Tchotchkes? -Er jeg din forpulede bedstemor?
Jeg nærmer mig ikke dine Jockey-shorts.
-Det er en lettelse. -Jeg tager en cigaret.
-Du må ikke ryge her. -Selvom jeg hjalp dig med at pakke?
Og det er mine Jockey-shorts.
-Hvorfor er du her? -Må jeg komme ind?
Er du ikke på turné? Tog du ikke med Midge?
-Jo, men... -Ja, kom ind.
Hvor er Midge? Er hun på turné? Er hun okay?
-Miriam har det fint. -Fint?
-Hvad er fint? Definer fint, Susie! -Ro på.
Gud, I to har et underligt forhold.
Jeg skal have Midges penge.
-Jeg skulle ikke give dig dem. -Jeg ved det.
Under ingen omstændigheder måtte jeg give dig dem.
Jeg ved det, men...
Og du er klar over, at du faktisk aldrig gav mig Midges penge?
Du ville, men gjorde det aldrig.
Så jeg ved ikke, hvordan jeg kan give dig dem.
Og selv hvis du havde givet mig dem, måtte jeg ikke give dig dem.
-Du kan ikke få dem uanset hvad. -Okay.
-Du må låne mig penge. -Låne dig...
En check er bedst. Men kontanter er okay.
Lad ig lige forstå det her.
Jeg skulle ikke give dig pengene, som jeg ikke har fået,
men nu skal jeg give dig mine penge,
skønt jeg ved, at det øjeblik jeg giver dig dem, så mister du dem?
Ja.
-Tid til en lur! -Hr. Maisel!
Vi har haft et sikkerhedsbrud, og bygningen er lukket ned.
Du er langsom.
Du har bare at underskrive min gæsteliste!
-Hører du mig? -Vi talte sammen.
-Fortsæt. -Det var en privat samtale.
Uden underskrift respekterer jeg det ikke.
-Susie... -Vi har bare brug for pengene.
En gang til forfra.
-Hvis jeg har en pistol? -Det har du ikke.
Jeg har en pistol.
På dig? Eller skal du hente den?
Hvad skete der med pengene, du skulle overføre?
-Pengene, du skulle opbevare for Midge? -Glem det.
Susie!
Sig ikke til Miriam, at jeg kom forbi, når du ser hende.
Når jeg ser hende? Er hun her? Jeg troede, hun var i Prag.
-Jeg må gå. -Det skal du.
Det er rart, at du bor med din mor.
Hun kunne trænge til et klask.
Pis!
En til.
Vi er i juni.
Vi kan godt lide billedet.
Hvad skal vi spille? Du ligner den sporty type.
Jeg gætter dit kort, og jeg får en drink.
-Skrid! -Nej. Du vil elske det.
-Sig det. -Jeg kender dig ikke.
Jeg er meget berømt.
Jeg har optrådt for Europas kongelige hoveder
og resten af deres kroppe, hvis de stadig hænger fast.
Dronningen klarede at drikke med mig...
Glat stol her. Ville det ikke være en historie?
"Dødsårsag, glat barstol."
En umandig død, ikke som at kæmpe i krig eller blive kvalt i en bøf.
Jøsses.
Tag et kort. Jeg er pacifist og vegetar,
så det bliver nok den farlige barstol for mig.
Læg det tilbage.
-Bang, er det dit kort? -Ja, sgu.
-Whisky uden is. -Du samler dem op.
Tænk på et nummer. Gætter jeg rigtigt, samler du dem op.
-Jeg hader tryllekunstnere. -Det er Alfie.
Han er stamkunde.
Vil han trække en mønt ud af min næse, propper jeg en kanin op i røven på ham.
Tag et kort, gætter jeg rigtigt, giver du en drink.
-Måske en anden gang. -Dårlig dag.
-Du er magisk. -Bare for sjov, hvilken hånd?
-Hvad er jeg, seks? -For sjov, for at adsprede dig.
Den der. Jeg så dig samle den op.
Hvilken hånd? Jeg ved, du har svært ved at finde penge, ikke?
-Hvad? -Hvilken hånd?
-To ud af tre. -Det var to ud af tre.
Tre ud af fire. Jeg kan ikke lade dig tabe, vel?
-Hvordan har du... -Vælg en hånd.
-Jeg vil tage fejl. -Hav lidt tiltro.
Alfie, kom nu.
-Jeg ville lade dig vinde. -Tag en anden ved næsen.
Det er ikke godt at sidde på bar, når man er deprimeret.
Han taler stadig til mig.
Det er godt at være et sted, der får dig til at smile.
Alfie.
Hvor vil du gerne være lige nu?
Alle andre steder end her.
Hvad er det modsatte af her?
Hvad med her?
Hvad fanden?
-Hvad fanden skete der? -Du købte en drink til ham.
Jeg hader tryllekunstnere.
Alle bliver sammen!
-Drenge, se! -Det er ikke en rigtig havfrue.
Hun solgte os pickles før. Fortsæt!
Hold nu op, Abe, hvor er du sjov!
Det skulle ikke være en heldagsudflugt.
Aftalen var en tur i pariserhjulet og hjem.
Stop så. Den omfattede ikke hele Coney Island.
Vi har været på vej mod pariserhjulet i to timer.
Vi er stoppet for spil og T-shirts,
sjove billeder af os, hvor vi stikker hovederne gennem silhuetter
af bodybuildere og cowboys. Jeg mener det!
Det er på tide, at vi gør, hvad vi kom for.
Se her!
Vi vil alle have is
-For Guds skyld! -Til Jacob og Petey,
Moishe og Joely...
Vi har fuldt stop her.
Og til Rose og mig.
Vi kan fordele is og gå samtidigt.
-Bedste! -Fødselsdagsdrengen!
Når vi når derhen... Øjeblik. Ingen is til mig?
Du spiser ikke is.
Du spiser ingenting, og du fik en.
-Jeg må have noget at drikke. -Vi kommer væk fra de andre.
De kommer tilbage.
Jeg schtuppede din mor under denne strandpromenade.
Tak for det.
Jeg tænkte, du ville høre lidt familiehistorie.
-To. -Så gerne.
-Er alt okay i klubben? -Fint.
Hvorfor siger du det?
Du havde det blik, som Maisel-mænd med arbejds- eller prostataproblemer får.
Jeg er bare...
Jeg har de her udlejere, der er vrede på mig.
Hvorfor?
Klubben tiltrækker opmærksomhed på deres andre forretninger.
-Nedenunder? -Ja.
Jeg kan ikke være i krig med de folk. Af mange grunde.
-Så betal dem. -Det gør jeg.
Ikke husleje, din yutz. Bestikkelse.
-Jeg tror ikke, det er det, de vil have. -Jo da.
Penge kan ordne alt i verden.
Din søn vandt en Skipper Skræk i det der muldvarpe-spil.
Tror du virkelig, at han er så god en spiller?
Han ramte ungen ved siden af.
Jeg gav fyren fem dollar. Pludselig bliver Ethan muldvarpekonge.
-Han fik dukken, hvad har vi lært? -Ingenting.
-Heller ikke, hvordan man spiller. -Abe, det var et uheld.
Du så, vi gik forkert, og sagde ingenting.
Nu skal vi igen rundt om faldskærmsudspringet,
og hvis vi får bræk fra himlen, er det din skyld! Stop så.
-Det er et skønt kamera. -Godt. Videre!
Jeg har smukke billeder af promenaden og havet
-og sjove ponyture. -Gå hurtigere.
-Vi kan tage et sammen? -Nej.
Goddag. Vi skal have...
Har I drenge penge med hjemmefra?
Skønt, så betaler jeg vel.
Joey!
Sig til dine forældre, at de får ti procent.
De er ikke mine forældre,
og det er ikke en afpresning.
-Sådan er aftalen. -Jeg siger fem og får dem til at sige ti.
Du er bare meget mere succesfuld, end du burde være.
Nu din eftersøgnings- og dræbermission er forbi...
Det var bare en dræbermission.
Nu den er forbi, kigger du så stadig forbi?
Ja. En del. For ofte.
Hvis det hjælper, så er huslejen lav.
-Det er noget. -De hæver den næste år.
-Den vil være latterlig høj og unfair. -Fantastisk.
-Ses vi i aften? -Ja.
Jeg vil have mit opkrævertøj på.
Kan nogen klare det, er det dig.
Få nogle kringler!
Der mangler en dollar.
-Du skylder mig en dollar. -Går hen til boden og tal med ham,
eller accepter, han skylder dig en dollar.
Men går jeg derover, følger I med,
og jeg vil aldrig få... Stop!
Jeg vil aldrig få os tilbage som planlagt.
-Hvem vil have kage? -Sig: "Appelsin!"
Jeg tager kameraet tilbage.
Jeg skal ringe klokken tre.
Vi skal være færdige inden, eller vente til bagefter.
-Hvem skal du ringe til? -En mulig kunde, hvis du vil vide det.
Er det ægteskabsmægling igen?
Jeg forstår det virkelig ikke.
Det behøver du heller ikke. Bare jeg gør.
Hvor er folk dog dovne.
Kan de ikke selv finde ægtefæller?
-Du gjorde ikke. -Jo da.
Jeg mødte dig gennem en familieven, Sonja.
-Ja, Sonja, ægteskabsmægleren. -Mor!
-Miriam! -Mor!
Det var en uventet fødselsdag.
-Hvorfor er du her? -Du sagde, du var i Prag.
-Det var jeg. -Forklar senere!
Alle ind i vognene!
-Ikke på turné? -Du lod dem ændre hans fødselsdag?
-Det var ude af min kontrol. -Samme her.
Gid, du havde sagt noget. Vi kunne have flyttet den til i morgen.
Jeg ville fortælle jer alle, hvad der skete.
-Der er ikke tid! Rose, Shirley, afsted. -Men far, jeg...
Miriam, vi hører på dig senere. Ethan, Joel, afsted!
Kan jeg ikke tale med dig et øjeblik?
Beklager! Jacob, Petey, afsted! Zelda, kom!
-Jeg vil blive her. -Far, kom nu!
Miriam, returner denne her for mig.
Sig, der manglede en dollar. Jeg truer ikke med retssag.
Men er der en betjent i nærheden,
så beklag dig højlydt. Græd så og besvim.
Vent!
-Jeg vil tale... -Billetter, tak.
-Undskyld, jeg skal... -Hov, dame, hvad laver du?
Mor, jeg må virkelig...
Miriam! Jeg forstår det ikke.
Hvordan kan du være her, når du var i Prag i morges?
-Jeg kom tidligt hjem. -Hvorfor?
Fordi de bad mig om det.
-Tjekkoslovakkerne? -Nej!
-Blev din turné aflyst? -Nej, kun mig.
Hvad?
Jeg sagde noget på scenen, som de ikke brød sig om,
så de fyrede mig. Jeg blev fyret.
-Nej! -Hvad sagde du? Hvad sagde hun?
-Hvor forfærdeligt! -Hvad sagde du på scenen?
Bare jokes, meget sjove jokes, som var jobbeskrivelsen,
men de blev vrede og fyrede mig i lufthavnen, på asfalten.
Hvor alle kunne se dig? Hvor ydmygende.
-Sagde du, du blev fyret? -Ja, Moishe, jeg blev fyret.
Det er foruroligende at høre, særligt som din långiver.
-Jeg ved det, Moishe. -Hvad sagde du?
-Undskyld. -Sagde han: "Som din långiver?"
-Jeg gør det godt igen. -Hvad betyder det?
Kontrakten var din sikkerhed. Ved du, hvad det er?
Ja, men du fortæller mig det alligevel.
Du brugte den for at få mig til at sælge dig lejligheden.
-Hvad? -Kontrakten havde numre,
der indikerede penge og et juleshow med Bob Hope!
Kan du huske juleshowet?
Bob Hope har aldrig været med.
-Hvilken lejlighed? -Vores.
Har du købt vores lejlighed?
Ja, jeg har købt vores lejlighed.
Har du lånt penge af min far?
-Er det slemt? -Nej.
-Det er det fandeme. -Jeg forstår det ikke.
-Hvad har hun købt? -Hun har købt sin lejlighed.
-Hvilken lejlighed? -Vores, Abe.
-Du har ingen lejlighed. -Deres gamle lejlighed, Abe.
Jeg fatter ikke, du lånte penge fra min far.
Jeg vil ikke nævne,
at den tone var meget fornærmende, men det var den.
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg elskede den lejlighed.
Jeg var lykkelig i den lejlighed.
Børnene skal vokse op i den lejlighed.
-De får ingen have. -Det ved jeg, Shirley!
Kan vi komme tilbage til, at jeg blev forhånet og svindlet?
Du blev ikke svindlet.
Jeg forhånede dig ikke, og hun vidste ikke, hun blev fyret.
-Hun burde have antaget det! -Hvorfor?
Fordi du kan ikke fortælle en joke.
Det har jeg sagt igen og igen, men du lytter ikke.
Det stemmer. Det gør du ikke.
Jeg finder ud af at skaffe dig dine penge.
-Hvor meget lånte du? -Hvorfor?
-Jeg taler med Midge! -Vil I have privatliv?
-Måske kan jeg hjælpe. -Med hvad?
-Sonja var ikke ægteskabsmægler. -Det var hun da.
Nej. De bliver betalt. Ingen betalte hende.
Din mor betalte hende.
-Hvad? -Abe, for Guds skyld!
Du var 30 og ugift, og så din garderobe.
De måtte bruge en opsparingsobligation
og et tyrkisk ceremonielt riffelsæt til min far.
-Fik han det derfra? -Jeg skal bruge en pen.
Hvem har en kuglepen?
Skal I ikke være forberedt til alt?
-Det er spejderne. -Jeg skal lave nogle udregninger.
Det behøver du ikke. Du får dine penge!
Jeg tror ikke på dig!
Lyver jeg på min søns falske fødselsdag?
-Hvad? -Det var vores lejlighed.
-Vi burde have talt om det. -Hvorfor?
Jeg havde sagt, du ikke skulle låne af min far.
Er jeg skurken her?
Hvorfra fik du idéen til at købe?
Hvordan er jeg endt i et bur med Petey og Jacob?
Kagen er lækker.
Ethan, er din kage lækker?
Jacob! Er din kage lækker?
Petey, er din kage lækker?
-Dame, hold bøtte! -Hold selv bøtte!
-Nej, det gør du. -Seks hundrede meter oppe i luften,
farligt at fortælle en jøde, at han er blevet snydt i den højde.
Er det en god højde for katolikker?
Var det den joke, der fik dig fyret?
-Du får dine penge! -Fik jeg en mønt...
-Hvad? -Fik jeg en mønt.
Men det gør jeg ikke, for du blev fyret.
Hvem vil have mere kage?
Jeg ville ikke fortælle det til alle på den måde.
Når vi kommer hjem, kan vi sætte os og diskutere det
som normale, civiliserede personer, okay?
Så sjovt.
Sig: "Appelsin!"
Hver dag jeg kommer hjem fra arbejde, har hun lagt en liste.
"Gå ud med skraldespanden, reparer vasken, gå med hunden."
-Har I hund? -"Vi har i øvrigt hund."
Altså jeg ved, vi havde nogle problemer,
men jeg gør alt, jeg kan, og hun giver sig ikke en tomme.
-Hav en god aften. -Og hun er aldrig hjemme.
Hun er altid på sekretærskole,
hvilket nok er grunden til, at listerne er så professionelle.
-I dag går jeg ud med Fletcher. -Hvem?
Hunden. Når jeg tænker på det, begynder jeg at blive vred.
Jeg beslutter mig for at konfrontere hende i aften.
Når hun kommer hjem,
og jeg står der og er klar til hendes kolde, jernhårde,
Oktoberfestkringle servitrice-blik.
Jeg siger: "Imogene, vi må tale."
Jeg skal give hende et øjeblik. Hun går ind i soveværelset og kommer ud.
-Helt nøgen. -Imogene?
Jeg fryser fast, målløs.
Så smiler hun og siger:
"Hav en god aften i klubben. Hils Joel."
Og sej som en agurk vender hun sig om og går.
Mener du det? Skulle du hilse?
Fuck!
Øjeblik.
Vores første pengeafpresning!
Vi er officielt i natklubbranchen.
Banken er åben i aften. Kom med mig.
Sid ned.
-Okay, så hvad... -Hold bøtte.
-Midge skal bruge sine penge. -Ja...
Nej. Det er at snakke.
Hun skal betale min far
for vores gamle lejlighed, som hun har købt af ham.
-Vidste du det? -Hun gjorde det i hemmelighed.
-Førsteklasses administration. -Du slår en, der ligger ned.
Okay. Hun har brug for sine penge.
Så jeg skriver en check til dig.
Du udskriver en check til hende baseret på denne check,
og hun får sine penge og får aldrig at vide, du ikke gjorde.
Seriøst? Jeg fatter ikke, du vil gøre det.
Du er ikke de fleste ting, jeg har kaldt dig i fortiden.
Men før jeg giver dig den, skal vi have en lille snak.
-Pis! -Ja. Præcis.
Og du fortæller mig alt,
hvad der skete med Midges penge, hvad du gjorde med dem,
hvad hun tror, du gjorde og så videre...
-Hvor stor en drink vil du have? -Så stor.
Kommer straks.
Nogen beskeder? Pis, er du sikker? Jeg skulle optræde denne weekend.
Fik Harry Corn besked om et job?
Chip Glenn? Noget til ham?
Hvem har fået et job, jeg kan stjæle?
Det gik godt i Boston, Philly, ikke Denver.
Det er en østkyst-joke.
Jeg har en sandwich til hver del af landet.
-Hvilken er sjovest? -Hoagie.
Hoagie er en sjov sandwich.
Læg den væk. Ser nogen checken, følger de efter dig og stjæler den.
Følge efter mig? Det er 50 karreer.
Hvorfor ikke stjæle den udenfor?
-Kan vi tale forretning først? -Ja.
Fortiden ligger bag os. Shy hvem? En mindre hvad?
-Fuck ham! Vi har brug for en plan. -Enig.
Hvis ikke det er fru Maisel.
Jeg bad ham lade være.
Jeg kommer bare forbi for at hilse på en kollega,
og se her! Har du set det?
Ja, vi så det med Jack Ballard.
-Dette er bedre. -Hvad er det?
Det er en god gammeldags nedslagtning af en vis fru Maisel.
Hun dukker op ud af det blå, og pludselig omgås hun Lenny Bruce
og varmer op for Shy Baldwin. Hun er en luder.
Og der er et billede.
"Men pludselig er den tilsyneladende fortryllede yndling
landet direkte på sin smukke derriere.
Rygtet siger, at hun uden videre fik sparket af Baldwin-holdet
lige der på spor seks på Penn Station.
De efterlod hende arbejdsløs og knugende en kuffert..."
Han kan i det mindste lide min røv.
"En lignende ting skete med Sophie Lennon.
"Fru Maisel har en evne til at sikre sig disse jobs."
"Hun er en luder."
"Og større evne til at miste dem.
"Hvad er den virkelige historie bag denne sjove pige?
"Og hvad præcist skete der under showet på Apollo?"
Jeg vender tilbage til jer om det."
-Mit arbejde er gjort. -Du er en trist lille mand, Eugene.
-Ja, men jeg har mine lyse øjeblikke. -Nej, det har han ikke.
Hvem fanden er den fyr?
-L. Roy Dunham? -Det ved jeg ikke,
men han har set Magtens sødme for mange gange.
Det sure ved det Apollo-job var, at det gik godt.
-Publikum elskede mig. -Det ved jeg.
De elskede, at jeg bare gik ud og talte.
-Jeg improviserede. -Hvad er pointen?
Det gør jeg, når jeg er bedst, Susie.
Tænk på mine virkelig gode shows,
ikke de gode, solide polerede, men de episke.
Jeg tænker på det fordrukne show med flagrende bryster.
-Sophie Lennon-udstillingen. -Det gør stadig ondt.
Men episk, ikke?
Nedbrydningen af Penny Pann.
Det ødelagde mit ægteskab og enhver chance for lykke.
-Skønt show. Detroit. -Kansas City.
-New Orleans. -Myrtle Beach.
Apollo. Alle de shows var unikke.
-Den slags shows kun jeg kan lave. -Enig.
-Susie. -Miriam.
-Ved du, hvad der er fantastisk ved mig? -Din ydmyghed?
Nej. Det er, når jeg er mig.
Hvorfor skal jeg vente med at sige: "Jeg vil være mig."
-Hvis jeg ikke må være mig? -Det må du.
Jeg vil være mig, hver gang jeg går på scenen.
-Det bliver du. -Nej, hør her.
Hvis jeg skal efterlade Esther og Ethan i ugevis,
gå glip af deres fødselsdage, de ægte og falske,
deres koncerter og skolestykker,
vil jeg ikke gøre det for nogle dårlige roomservice-jokes.
Skal jeg gøre det,
vil jeg sige præcis, hvad jeg tænker hele tiden.
I hvert enkelt show vil jeg sige noget.
Ja. Fint.
Det er klart målet,
men skal du varme op for en som Shy Baldwin
eller Pat Boone, må du måske lave en roomservice-joke.
-Så er det slut med opvarmningsjobs. -Hvad?
Jeg tager kun jobs, hvor jeg kan sige, hvad jeg vil.
-Midge... -Det ville Lenny gøre.
Det er noget andet. Han er Lenny Bruce.
Så gør mig til Lenny Bruce. Gør mig til et hovednavn.
-Hvordan, når jeg ikke kan finde jobs? -Det ved jeg ikke.
Du er min manager, tag dig af mig.
Miriam, jeg forstår dig virkelig.
Men du ved, ligeså vel som jeg, at det ikke fungerer sådan i branchen.
Så lad os ændre branchen.
Min far sagde engang:
"Hvis du skal have en stemme, så pas på, hvad den siger."
Han talte om antisemitiske nazister.
Det gør han altid.
To nazister går ind på en bar, en siger: "Hvem udregner skatter?"
Men en stemme... Tak.
Men en stemme er en magtfuld ting.
Den kan lyse på noget, der er skjult i mørket.
Den kan få jer til at sidde ned, når I vil gå.
Ja, sid ned!
Den kan ændre måden, folk tænker på,
hvilket kan ændre deres handlemåde,
men den kan intet gøre, hvis man holder kæft.
Den lektie har jeg sgu' lært!
Tak for i aften.
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Lotte Udsen