Hämnd.
Jag vill ha det.
Oj, vad jag vill ha hämnd. Jag behöver det.
Jag längtar efter det.
Jag är helt uppslukad av behovet av det.
Hämnd.
Det finns tillfällen i livet när allt verkar gå bra,
och så rundar man ett hörn och paff,
kommer nån och förstör alltihop.
Man är oförberedd, för man var upptagen med att vara lycklig.
Och jag vet, sånt är livet.
Sån skit händer.
Man måste ta det som en man och lägga det bakom sig.
Men jag är kvinna, så fan heller!
Jag vill ha mitt skålpund kött.
Jag vill ha min hämnd.
Jag menar riktig hämnd,
inte: "Du får en livstidsprenumeration på Vakttornet",
utan en shakespeareiansk, bloddrypande, smärtsam,
själakrossande hämnd.
Jag ska ta fram min skolklarinett och spela klezmermusik för er
dygnet runt.
Jag ska smyga mig in i er källare för att steka fisk.
Jag ska bli vän med er enda dotter, presentera henne för en poet
och sitta och skratta på deras bröllop.
Jag menar hämnd på Medeas nivå.
Jag är fylld av så mycket raseri, och varför är jag det?
Ni vet redan varför. Men det är inget kul. Okej.
Ja, det var jag.
Stående där på plattformen, och det var inte på Penn Station,
och jag höll inte krampaktigt i min resväska, min enda resväska.
Jag har inte rest med en resväska sen första dagen i kindergarten.
Jag stod där och såg planet flyga iväg,
och jag insåg att återigen
har en man klampat in och förstört mitt liv,
och precis som första gången
var jag oerhört tjusigt klädd när han gjorde det.
Jag snackar om hämnd!
-Vart ska vi? -Tillbaka till stan.
-Har hon glömt att packa nåt? -Kör bara.
-Vad är det? -Inget. Jag bara...
Vad är det som är roligt?
Vad gör du? Det var en hatt! Den hade prislappen kvar.
Miriam, vad sägs om ett piller?
-Hallå! -Jag vill inte ha den.
Den fulländar dräkten. Kan du sluta nu?
Jag vill inte ha nåt som påminner om den här kvällen med oss i taxin.
-Står jag på tur? -Stanna! Stanna taxin!
Va?
Din jävel!
Jag vann.
Du trodde du kunde slå mig, men det kunde du inte.
Ja, visa honom bara.
Nu när kjolen har lärt sig en läxa, kan du väl sätta dig... Miriam!
Okej, det är renhållningens jobb, men...
Den här natten och den här dräkten och hela den här jävla världen!
-Sluta! -Jag hatar den här taxin.
Taxin tog mig till flygplatsen som jag hatar,
och där stod planet som jag hatar
-på startbanan. -Vad gör hon?
Jag hatar musik. Jag hatar notställ.
Jag hatar mikrofonsladdar. Jag hatar strålkastare.
Det räcker, Miriam!
Hon är galen.
Sluta!
Sluta själv!
-Har du mist förståndet? -Ja!
Mitt förstånd, mitt jobb, min karriär!
Du har inte mist din karriär.
Jag var på turné med världens största stjärna och så plötsligt...
...vägrar han prata med mig.
-Jag trodde vi var vänner. -I showbusiness?
Jag sabbade det.
Det var inte ditt fel. Om jag varit där
hade du inte pratat med Reggie.
-Utan med dig. -Jag hade sagt: "Lugna dig."
Och det hade jag gjort.
Du hade inte gjort giget och förstört din karriär.
-Är min karriär över? -Jag upprepar bara.
Du ska säga att det inte är sant.
Vill du slå bilen igen? Kan jag inte göra comeback?
Om jag varit där, hade du inte gjort gigget.
Giget var bra. Publiken skrattade.
Du hade gjort nåt annat.
-Jag hade floppat. -Och varit på väg till Prag nu.
De kunde ändå ha sparkat mig från turnén.
Du hade blivit förödmjukad,
satt dig på planet och floppat i Prag.
-Vadå? -Folk där skrattar inte.
Jag kunde få dem att skratta.
Vad fan skulle du prata om?
Jag skulle komma på nåt. "Hej, Prag. Minns ni judarna?"
Behöver du skjuts?
Titta bara, publiken älskar dig än.
Jag vill inte åka tillbaka till Queens.
Jag är inte redo att misslyckas än.
Jag vill inte heller åka hem.
Jackie sätter upp stuckatur med takrosetter. Chester fjärtar mycket.
I den här farten, täcker körningen min pension.
Kör till Village bara.
Vill du ta med grenen?
Hade du den där hela tiden?
Jag ville inte att du skulle bli full och galen.
Ge hit!
Jäklar, dräkten var ju ny.
Oj, vad golvet är klibbigt. Moppar de det?
Två gånger om dan. De ringer och ger mig uppdateringar.
-Vi pratar om andelen såpa i vattnet. -Okej.
-Riktigt klibbigt. -Gode Gud.
-Är det okej att vi är här? -Jadå.
Jag ringde ägaren och han sa ja,
och de tog det ända till styrelsen.
Okej.
Kul att du plötsligt bryr dig om att inte göra folk förbannade.
Jag stoppade undan det här senast jag gömde mig.
-Har du mineralvatten? -Hur så?
Jag tänkte få bort fläcken.
-Prova med bensin. -Säkert?
Det och en tändsticka tar bort fläcken direkt.
Kul. Du borde vara förartist åt Shy Baldwin.
-Får jag välja plats? -Ja, var du vill.
-Fast jag måste sova där borta. -Okej.
För jag hade en mardröm när jag sov där och där.
Inte samma mardröm men lika hemsk. Där med.
Så jag sover där i mitten, om det är okej.
Även om det inte är det måste jag sova där.
Men var som helst annars. Välj.
Så jag får välja mellan mardrömsställena. Tack.
Vi kommer att vara här hela natten.
Så här är vi nu.
Där allt började.
Första gången jag såg dig stod du där bakom baren.
Jag var gift med Joel.
Han skulle göra ståupp. Jag tog med mig oxbringa.
Kommer du ihåg vad du sa till mig?
Nej, men troligen nåt i stil med "dra åt helvete".
Vem kunde tro att jag, mindre än två år senare,
skulle hamna här berusad i bara underkläderna igen.
Andra underkläder.
Hittade du den där på marken?
Jag packade nog för mycket.
Susie!
Lurar du mig på 10 tidningar idag? Varje dag fattas 10 till 15 tidningar.
Lägg av, va.
TURNÉDRAMA FÖR SHY BALDWIN
Är det sant?
Ska du läsa den, måste du köpa den.
Jag är 15 till 20 tidningar kort.
Förlåt. Jag har nog lite pengar här.
Nej.
Inte den.
Det är inte min jacka.
-Susie! -Vad fan gör du?
Väck inte folk mitt i en mardröm.
Jag stod i postkön och en kille blev uppringd.
Jag behöver pengar.
Varför har du min jacka på dig?
-Va... -D-8.
De har ersatt mig!
Jack Ballard gör resten av turnén.
-Måste jag läsa det? -De planerade det!
De gav det till tidningarna igår och fick oss ändå att komma
för att se oss stå här som idioter.
Jag trodde Jack Ballard var död.
-De ville förödmjuka oss. -Jag var ju på hans begravning.
Det står redan i tidningen. Moishe får spel.
-Vem är Moishe? -Min svärfar.
Han ser det och vet att jag fick sparken.
Han lånade mig pengar till lägenheten,
min säkerhet var mitt kontrakt för turnén.
Han var så glad över julspecialen.
-Köpte du tillbaka din gamla lägenhet? -Ja.
-När? -Igår.
-Jag var med dig igår. -Inte hela dagen.
Jag lämnar dig ensam i fyra timmar,
du sabbar karriären och köper lägenhet.
-Du sa inget om det. -Varför köpa en lägenhet?
Du har inga pengar!
Vadå, inga pengar?
Du har lite pengar, såklart.
Jag har sparat från första början.
Jag bara...
Varför köpte du lägenheten?
Jag vill inte bo med mina ex-svärföräldrar i Queens längre.
Det var ett impulsköp, men jag gjorde det.
Nu måste jag betala honom lite och köpa tid.
Så jag behöver mina pengar.
-När? -Idag.
Okej. Visst.
Du ska få dina pengar idag.
Jag har inte min kassabok på mig.
Jag måste titta i den, så jag ser att allt är kassabokfört.
Okej.
Jag var tvungen att dra av lite utgifter från dina pengar.
-Omkostnader, inget oschysst. -Okej.
Och jag köpte hårspray. Minns du?
-Du bad mig köpa hårspray. -Absolut.
Jag kollar kassaboken, går till banken, tar ut pengarna,
-exklusive den dyra hårsprejen. -Bra! Tack.
Vad du nu ska med all hårsprej till...
...men det är din sak.
-Tänkte du ringa ett samtal? -Va?
-Jag kan gå ut. -Nej, jag tänkte inte ringa ett samtal.
Bara för att jag står intill telefonen?
Vet du vad? Jag ska ta lite frisk luft.
Ta en bensträckare.
-Vill du ha nåt? -Bara mina pengar.
Jepp. Jag är snart tillbaka.
-Hallå, jag måste låna telefonen. -Jag uppvaktar en dam just nu.
-Hallå. -Okej.
Du la på.
Om hon verkligen gillar dig är hon kvar när du är tillbaka.
-Tess, det är jag. -Susie?
-Det är så tidigt. -Har vi hört av försäkringsbolaget?
-Vänta! -Vadå?
-Jäklar. -Vadå?
Ett ögonblick trodde jag Skint var död.
-Mitt liv i ett nötskal. -Nu fokuserar du.
-Jag behöver checken. -Ja. Han ringde igår.
Vi kan hämta den, sa han.
Bra! Vi går direkt. Jag kommer förbi om en timme.
Okej. Jisses.
Hej, kan jag hjälpa dig?
Är du med...
Vänta lite!
Jag börjar göra mig förstådd.
Jag beställde te och bad rörmokaren fixa toan.
Jag fick te och han fixade diskhon, så vi närmar oss.
Då kör vi.
Hej.
Det kommer mera...
Har du...
Nånting, nånting. Var tusan är "nånting?"
Vänta, jag hittar det.
Har du nåt vi kan...
Vänta, fem minuter.
Jepp, precis bakom dig.
Du ignorerade mig och din mor.
Sant. Ni ignorerade mig.
-Ni satte ribban för högt. -Du lyssnar aldrig.
Det går inte att prata med er.
Jag har försökt allt utom att sätta eld på stället.
Att jag inte tänkte på det förut.
Vad ska jag säga?
Du lyssnar inte. Du bryr dig bara om dig själv.
Och det du själv vill.
Det är inte sant!
Jag jobbar väldigt hårt för familjen!
Jag är alltid den du skickar in till...
Ringde du?
-Skickade du Li Wei efter honom? -Sänk rösten.
-Vad är det? -Jag visste inte att de sände honom.
Att han kunde ta sig genom dörren.
Din klubb lär gå bra.
Säg det.
-Det går bra för din klubb, säger han. -Vänta!
-Du skojar väl? -Det här är mitt kvarter nu.
Jag ska lära mig tala språket.
Okej.
Min... plats...
-Joel! De har bara ett liv. -Jepp!
Berätta att klubben gör sensation. Mycket bra respons.
Första kvällarna var det utsålt.
Klubben går bra, utsålt jämt.
Jag har stora planer för stället. Privata evenemang, specialkvällar.
Jag funderar på att börja med matservering.
Han vill börja servera mat.
Kan du le lite? Jag försöker sälja in det.
Nej! Ingen mat! Inga privata evenemang! Inget kök!
Mat kommer att få pengarna att lukta!
Antingen slutar det gå bra, eller så slutar han!
Vad sa han?
-Jag kan inte säga det till honom! -Vad sa du?
Berätta för honom nu!
-Är föräldrarna arga? -De är inte mina föräldrar.
Hon brukade lyssna på dig.
Du lät henne gå i skolan.
Det är lagen!
Det där låter som föräldrar.
Du har kommit honom för nära. Det är inte därför du är här!
Jag gjorde allt jag kunde!
Jag gav honom en jukebox med bara kinesiska skivor, för Guds skull!
Det var månader sen! Nu hör jag att du tar med toalettpapper till honom!
Nu får det vara nog!
Du ska inte ha mer kontakt med den mannen.
Säg åt honom att gå!
Nu!
Så?
Klubben går för bra.
-De flesta hyresvärdar vill det. -De är inte hyresvärdar.
De ville ha en rörelse som såg laglig ut men inte drog blickarna till sig.
En död klubb betyder lugn och ro.
En populär klubb betyder blickar.
-De antog att din klubb skulle misslyckas. -Varför?
Du är en judisk f.d. plastförsäljare
som öppnar en klubb i Chinatown med en gammal ordbok.
Jag...
-Jäklar. -Mina förväntningar var låga.
-Men varför är de arga på dig? -För att...
Jag skulle se till att du misslyckades.
Var det därför du gav mig jukeboxen?
Nej, det var en gåva. Lägg av.
Om jag läser rummet rätt,
vill de som eventuellt är dina föräldrar
och eventuellt mina hyresvärdar
-att jag misslyckas eller... -Försvinner.
"Dör", trodde jag, så försvinner är bättre.
Nå, Mata Hari, vems sida står du på nu?
Din sida. Jag svär.
Jag vet inte om det hjälper eller ej.
Tack.
Ingen orsak, polarn.
-Fortare, fortare! -Titta!
Ethan, så fint.
Som barn hade jag en socka.
Det var min leksak.
Stack i handen och sa: "Var är fingrarna?"
Det var den leken. Sen var det slut. Och ingen bryr sig.
Väl talat, Moishe.
Här är knishes, de är ugnsvarma.
-Vad läser du? -En bok.
-Pelle Kanin? -Det är inte Pelle Kanin.
-Jag har läst Pelle Kanin. -Sen blir det Proust.
Varför har du päls på läppen?
Det kallas mustasch.
Den ser ut som en krypande tusenfoting!
-Inte alls! -Jo!
-Den rörde sig. -Det är för att jag pratar.
-Sluta med det där! -Jag svarar.
-Nej, jag svarar. -Jag står redan upp.
-Jag svarar. Rose! -Kära nån.
De är elaka. Ingen av de vuxna gör nåt för att stoppa det.
-Jäklar! -Hallå, hos Maisels.
-Shirley, det är Miriam. -Miriam, hej!
Det är Miriam!
-Varifrån ringer du, Prag? -Ja. Jag är i Prag.
Ta många foton och säg att du älskar Jesus.
Det låter ganska livligt där borta.
-Det är Ethans födelsedag. -Nej.
Jo. Jag har bakat tre tårtor.
Han fyller inte år idag.
Som du vill. Jag måste kolla kotletterna. Tala med din far.
Hej! Är du i Prag? Se till att få in Jesus Kristus i varje samtal.
Varför sa Shirley att Ethan har födelsedagsfest?
-Han fyller i november. -Inte längre.
-Vad menar du? -November var dålig för oss.
Jag har leveranstider. Moishe får sina vårtyger.
Shirleys kusin Yetta kommer på besök.
Vet inte vad din mamma gör, men det var dåligt för henne med.
-Jag har arbete. -Hon påstår att hon har arbete.
-Det fungerade inte för nån av oss. -Har du flyttat Ethans födelsedag?
Han är fem. Vad vet han?
-Pappa! -Vadå?
Pojken fick tre tårtor och vi ska ta honom till Coney Island.
-Helt otroligt! -Hur påverkar det dig?
-Du är ändå inte här. -Vad är det för fel?
Miriam ogillar att vi ändrade födelsedag.
-Varför? -Ingen aning.
Man flyttar inte en liten pojkes födelsedag!
Vi flyttade din brors, han fick aldrig reda på det.
Vad är ni för ena? Det är på gränsen till omänskligt.
Det är okänsligt... Vänta, flyttade ni min födelsedag?
Nej. Lyssna, vi måste avsluta här och åka till Coney Island.
Ethan! Säg grattis till din son.
-Det är inte... -Ethan!
Hej, mamma. Jag fick en brandbil, cowboypistoler och en baseboll.
Vi ska åka Wonder Wheel!
Älskling, det låter spännande, men idag är inte din riktiga...
-Har den äran, vännen! -Jag vill ha tårta!
Hej. Vi är här för Myerson-checken.
Jag är Susie, min syster Tess.
-God morgon. -Vi vill bara ha checken.
Ni är mr Fricks klienter.
-Det stämmer. -Sitt ner, så kallar jag på honom.
-Be honom ta med checken. -Ska bli!
-Du måste slappna av. -När jag får checken.
Ser man på, Myerson-systrarna. Angenämt.
-Jag är en Dooley. -Ingen bryr sig.
Vi kom för checken.
Inte för att träffa mig? Jag är sårad.
-Jag bara skojar! Kaffe? -Nej.
-Finns det varm choklad? -En ballong också?
-Bara checken, tack. -Okej.
Men mr B ville hälsa på er.
-Vem? -Bra kille. Kom.
Känn er som hemma. Han kommer strax.
Susie, jag är inte bra på att läsa situationer,
-men det här verkar lite... Ja. -Åt helvete.
Var är vi?
-Jag ville inte skrämmas. -Vi är inte rädda.
Vi älskar hemliga rum utan handtag på dörren.
Jag är mr Bartosiewicz, men kalla mig mr B.
-Jag är Susie, det här är Tess. -Jag vet vilka ni är.
Ska vi sätta oss?
Då ska vi se.
Vi kom för att hämta checken, som mr Frick sa åt oss.
Därför är vi här.
Hämta checken, bara.
-Ni ska få er check. -Bra.
Jag behöver bara några svar först.
Var var ni när ni hörde om det?
Om vad?
Om branden.
I kyrkan.
I kyrkan?
Ja, det är där vi brukar vara, i kyrkan eller på väg till kyrkan,
på väg hem från kyrkan.
Och du då?
Skriv kyrkan för mig också.
Okej. Så ni var båda i kyrkan.
Och det var då Tess man hittade oss där
och berättade om branden.
Vi blev upprörda. Tur att vi var i kyrkan där alla är upprörda.
Och din man kan styrka detta, att ni båda var i kyrkan?
Han dricker mycket, så hans minne är luddigt.
-Vet ni hur det började? -Drickandet? Det ligger i släkten.
-Han pratar om branden. -Några teorier, vilda gissningar?
Mamma kanske somnade med en cigarett i handen.
Ja, det händer ofta. Men nu är ju er mamma död, så...
Det glömde jag. Hon är död.
-Tess? -Dåliga elledningar!
-Bra. Dåliga elledningar. -Dåliga elledningar. Intressant.
Så, är det en utredning på gång, eller...
-Vi jobbar med fallet. -Fallet.
Så det är ett fall?
Några grannar rapporterade att de såg ett par kvinnor
paddla runt i en roddbåt.
Roddbåt? Vart är världen på väg?
De sa att de drack öl, skrattade, sjöng.
Har ni nån aning om vilka dessa två kvinnor kan vara?
-Nej. -Ingen aning.
Okej, tyvärr finns det fortfarande några lösa trådar
som måste knytas ihop innan ni kan få checken,
men vi hör av oss.
-Ingen check idag? -Nej,
men Denise tog med lite av sin kaffekaka.
Jag kan nog fixa en bit åt er.
Men vad sägs om ett förskott, för den god viljans skull? Tio procent?
-Det hade varit trevligt. -Ja.
Så vi kan gå?
Ingen håller er kvar.
Trevligt att träffas, Tess.
-Han verkade trevlig. -Trevlig? Fattade du ingenting?
-De vet vad vi gjorde, Tess. -Än sen då?
-Får vi ingen check? -De ringer polisen.
-För huset? -Mordbrand är mordbrand.
-Du får det att låta så mörkt. -Vad ska vi göra?
Kommer vi att åka i fängelse? Jag vill inte.
Då säger vi det till dem.
Stick inte upp. Jag gjorde dig en tjänst.
Jag vet.
Nu måste du göra mig ännu en tjänst... Göra oss en tjänst.
Killen där inne har vårt öde i sina nypor, och han gillar dig.
Mig? Nej. Tror du?
Det var bara dig han var intresserad av.
Så trevligt.
Vi måste få honom på vår sida.
Han måste övertalas att förbise att vi är värsta brottslingarna.
-Det finns värre. -Offrar du dig för oss?
-Få honom på vår sida... -Genom att göra vad?
Samma som du gjorde med rektorn.
Jag är en gift kvinna!
Betydde det nåt, skulle jag inte be.
Är jag en hora, tror du? Helt utan gränser?
Jag har sett dig visa tutten för en gratis öl.
Importerat öl.
Du behöver inte gänga honom.
Men när du träffar honom, tänk Heineken.
-Jag ska se vad jag kan göra. -Okej, jag måste gå.
Är allt i sin ordning? Rakat och så?
-Gå nu! -Okej, hej då.
-Okej, den här är klar. -Bra.
Vad är det i den? Manny?
-Tekoppar. -Jag har inga tekoppar.
-Tchotchkes? -Är jag din mormor, eller?
Jag rör inte dina jockeyshorts.
-Vilken lättnad. -Jag ska ta en cigarett.
-Du får inte röka här, Manny. -Fast jag hjälpte dig att packa?
Och det är mina jockeyshorts.
-Vad gör du här? -Får jag komma in?
Är du inte på turné med Midge?
-Jo, men... -Ja, kom in.
Var är Midge? Är hon på turné? Mår hon bra?
-Miriam mår bra. -Hur bra?
-Vad är bra? Definiera bra, Susie! -Lugn!
Vilken konstig relation ni två har.
Jag behöver Midges pengar.
-Du förbjöd mig att ge dig dem. -Jag vet.
Under inga omständigheter skulle jag ge dig dem.
Jag vet, men...
Och du vet att du faktiskt aldrig gav mig Midges pengar.
Du skulle det, men jag fick aldrig pengarna.
Hur skulle jag då kunna ge dig dem?
Och även om du gett mig dem, förbjöd du mig att ge dig dem.
-Hur som helst får du inga pengar. -Okej.
-Jag vill att du lånar mig dem. -Lånar...
En bankcheck vore bäst. Kontanter funkar också.
Har jag fattat rätt?
Jag fick inte ge dig pengarna från Midge, som du inte gav mig,
och nu ska jag ge dig av mina pengar,
fast jag vet att så fort du får pengarna förlorar du dem.
Ja.
-Dags för tupplur! -Mr Maisel!
Vi har haft ett säkerhetsintrång och byggnaden är avstängd.
Du springer jävligt sakta.
Våga inte låta bli att skriva in dig i receptionen igen!
-Hör du det? -Vi pratade.
-Fortsätt. -Det var ett privat samtal.
Du skrev ju inte in dig.
-Susie... -Vi behöver bara pengarna.
Måste jag ta om det?
-Om jag hade pistol? -Du har ingen.
Jag har en pistol.
På dig? Eller måste du springa och hämta den?
Vad hände med pengarna du skulle överföra till mig?
-Pengarna du förvarade åt Midge? -Glöm det.
Susie!
Säg inte till Miriam att jag var här när ni ses.
Är hon här? Jag trodde hon var i Prag.
-Jag måste gå. -Ja, just det.
Vad fint att du bor med din mamma förresten.
Hon förtjänar en örfil.
Fan!
En till.
Det är faktiskt juni.
Vi gillar bilden.
Vad ska vi spela? Du ser ut som en spelare.
Jag gissar ditt kort och får en drink.
-Stick! -Nej. Du kommer att gilla det.
-Se så. -Jag känner inte dig.
Jag är väldigt känd.
Jag har uppträtt för Europas kungahus
och folket i dem också.
Drottningen och jag drack ikapp...
Sicken hal pall. Vore inte det en bra historia?
"Dödsorsak: hal barpall",
ingen manlig död, som i krig eller storkna av en biff.
Jösses.
Ta ett kort. Jag är pacifist och vegetarian,
så det blir väl döden på barpallen för mig.
Stoppa tillbaka det!
-Paff, är det ditt kort? -Ja, för fan.
-Whisky utan is. -Plocka upp korten.
Tänk på en siffra. Om jag gissar rätt, plockar du upp dem.
-Jag hatar magiker. -Det är bara Alfie.
Han är stammis.
Försöker han ta ett mynt ur min näsa, kör jag upp en kanin i röven på honom.
Ta ett kort. Gissar jag rätt, får jag en drink.
-En annan gång. -Dålig dag.
-Du är ju magisk. -Bara på skoj, vilken hand?
-Vad är jag sex år, eller? -Skingra tankarna.
Jag såg dig ta upp myntet.
Vilken hand? Du har svårt att få ihop pengar som det är, va?
-Vad? -Vilken hand?
-Två av tre. -Det var två av tre.
Tre av fyra. Jag kan väl inte låta dig gå upp i rök.
-Hur kunde du... -Välj hand.
-Jag tar fel! -Ha lite tro!
Alfie, kom igen.
-Jag försökte låta dig vinna. -Jäklas med nån annan.
Det är inte bra att sitta i en bar när man är deprimerad.
Han fortsätter prata.
Det är bra att vara nånstans där man får le.
Alfie.
Var skulle du vilja vara just nu?
Var som helst utom här.
Vad är motsatsen till här?
Vad sägs om här?
Vad fan?
-Vad fan hände? -Du har precis köpt en drink åt honom.
Jag hatar magiker.
Håll ihop, allihop!
-Pojkar, titta! -Det är ingen riktig sjöjungfru.
Hon sålde pickles. Fortsätt framåt!
Abe, du är rolig!
Det var inte meningen att bli en heldagsutflykt.
Avtalet var en tur på Wonder Wheel, sen hem.
Det inkluderade inte hela Coney Island.
Vi har nu varit på väg mot Wonder Wheel i hela två timmar.
Vi har stannat för spel och T-shirts
och roliga foton där vi sticker ut våra huvuden ur bilder
av kroppsbyggare och cowboys. Jag menar det!
Det är dags att vi gör det vi kom hit för.
Nu kör vi!
Glass, glass Här vare glass i stora lass
-Men för Guds skull! -Åt Jacob, åt Petey,
och Moishe och Joely...
Vi blir stående här.
Och åt Rose och åt mig.
Vi kan dela ut glass och gå samtidigt.
-Mormor! -Födelsedagsbarnet!
När vi väl kommer dit... Ingen glass åt mig?
Du äter inte glass.
Du äter ingenting. Du fick en ändå.
-Jag behöver nåt att dricka. -Vi tappar bort de andra.
De kommer tillbaka.
Jag schtuppade din mor under just den här strandpromenaden.
Tack för upplysningen.
Lite familjehistoria, tänkte jag.
-Två. -Det ska bli.
-Är allt okej på klubben? -Jadå.
Varför frågar du?
Män i familjen Maisel med den blicken har problem med jobbet eller prostatan.
Jag bara...
Mina hyresvärdar är arga på mig.
Varför?
Klubben drar för mycket uppmärksamhet till dem.
-I källarvåningen... -Ja.
Jag vill inte bli osams med dem. Av många skäl.
-Då betalar du dem. -Ja.
Inte hyra, din yutz. Mutor. Ge dem en slant.
-Det är nog inte det de är ute efter. -Jo.
Pengar kan lösa alla problem här i världen.
Din son blev till sig över Karl-Alfred- dockan han vann i Woody-spelet.
Tror du han är så bra på det?
Han slog till killen.
Jag gav killen fem dollar. Plötsligt var Ethan spelets kung.
-Vi fick dockan, vad lär det oss? -Inget.
-Inräknat att spela Woody. -Det var inte meningen.
Du såg att vi gick fel men sa inget.
Nu måste vi gå runt Fallskärmshoppet igen,
och om nån spyr på oss från himlen, är det ditt fel!
-Vilken fin kamera, mr Weissman! -Tack, ska ni ha.
Jag tog fina foton av strandpromenaden och havet
-och ponnyridningar. -Kom till saken.
-Kan vi ta ett av oss alla? -Absolut inte.
Hej. Vi behöver...
Tog ni med er några pengar hemifrån? Nej.
Toppen, det blir jag som betalar.
Joey!
Hälsa dina föräldrar att de får 10 % av intäkterna.
Jag kallade dem inte föräldrar,
och det är ingen utpressning.
-Det är mitt bud. -Jag säger fem, så får de säga tio.
Du är mer framgångsrik än du borde vara.
Nu när ditt sök-och-förstör-uppdrag är över...
Det gällde bara att förstöra.
Kommer du ändå att vara där?
Ja. Mycket. För mycket.
Om det får dig att må bättre, är hyran riktigt låg.
-Alltid nåt. -De lär höja den nästa år.
-Den blir löjligt hög och orättvis. -Toppen.
-Ses vi ikväll? -Ja.
Jag kommer som hyresindrivare.
Klarar nån det, är det du.
Här vare saltkringlor!
En dollar för lite.
-Han är skyldig mig en dollar! -Gå dit och diskutera,
eller acceptera det.
Men om jag går dit, kommer ni alla att följa efter,
-och då får jag aldrig... -Sluta nu.
Då får jag oss aldrig på rätt spår igen.
-Vem vill ha trattkaka? -Säg "omelett!"
Jag ska ta tillbaka kameran.
Jag måste ringa klockan tre.
Vi måste vara klara då eller vänta till efter dess.
-Vem ska du ringa? -En potentiell kund, om du måste veta.
Är det äktenskapsmäkleri igen?
Jag fattar det inte.
Det räcker att jag fattar.
Hur lata är folk egentligen?
Kan de inte hitta makor på egen hand?
-Det gjorde inte du. -Jo, så klart.
Jag träffade dig via en familjevän.
-Ja, äktenskapsmäklerskan Sonja. -Mamma!
-Miriam! -Mamma!
Nån fyller visst år helt oväntat.
-Vad gör du här? -Du sa att du var i Prag.
-Ja. -Du får förklara sen!
Alla ska upp i hjulet nu!
-Men turnén då? -Ändrade ni hans födelsedag?
-Det var inte jag. -Samma här.
Hade vi vetat det kunde vi ha firat imorgon.
Jag hoppades tala med er alla om vad som hänt.
-Inte nu! Rose. Shirley, gå framåt. -Men pappa...
Miriam, vi får lyssna på dig sen. Ethan, gå nu!
Om jag får tala med dig en stund...
Tyvärr! Jacob, Petey! Zelda, kom nu!
-Jag vill stanna här. -Pappa, snälla!
Miriam, lämna tillbaka den här åt mig.
Säg att det saknas en dollar. Jag hotar inte med att polisanmäla det.
Men är nån överordnad i närheten,
klaga med hög röst. Börja sen gråta och svimma.
Vänta! Vänta!
-Jag vill tala med... -Biljetterna.
-Förlåt, jag måste... -Hallå, damen, vad gör ni?
Mamma, jag måste verkligen...
Miriam! Jag förstår inte.
Hur kan du vara här, om du var i Prag i morse?
-Jag beslöt att åka hem tidigt. -Varför?
För att de sa det åt mig.
-Tjeckoslovakerna? -Nej!
-Blev turnén inställd? -Nej, bara jag.
Vad?
Jag sa nåt på scenen som de inte gillade,
så de sparkade mig. Jag fick sparken.
-Nej! -Vad? Vad sa du? Vad sa hon?
-Så hemskt! -Vad sa du på scenen?
Jag bara skämtade, drog roliga skämt, vilket var arbetsbeskrivningen,
men de blev arga och spolade mig från turnén på flygplatsen, på startbanan.
Där alla kunde se dig? Så förödmjukande.
-Sa du att du fick sparken? -Ja, Moishe, jag fick sparken.
Tråkigt att höra, särskilt som din långivare.
-Jag vet, Moishe. -Vad sa du?
-Förlåt! -Sa han: "Som din långivare"?
-Jag ska gottgöra dig! -Vad betyder det?
Kontraktet var din borgen. Vet du vad det är?
Ja, men du kommer tala om det ändå.
Det var din säkerhet för att få köpa våningen.
-Vad? -Kontraktet innehöll siffror,
och en julspecial med Bob Hope!
Kommer du ihåg julspecialen?
Bob Hope ingick aldrig i den.
-Vilken lägenhet? -Vår lägenhet.
Vår lägenhet? Har du köpt vår lägenhet?
Ja, jag köpte vår lägenhet.
Lånade du pengar av min far?
-Är det så illa? -Nej.
-Jo, det är det! -Jag förstår inte.
-Vad köpte hon? -Hon köpte sin lägenhet.
-Vilken lägenhet? -Vår lägenhet, Abe.
-Du har ingen lägenhet. -Deras gamla lägenhet, Abe.
Jag fattar inte att du lånade av min far.
Jag nämner inte
att jag hörde en oförskämd ton. Men ändå.
-Varför gjorde du det? -För att jag älskade den lägenheten.
Jag var lycklig i den lägenheten.
Jag vill se barnen växa upp i den lägenheten.
-De har ingen gård att leka på! -Jag vet, Shirley!
Kan vi återgå till att jag blev förolämpad och svindlad?
Du blev inte svindlad.
Nej. Hon visste inte att hon skulle få sparken.
-Hon borde insett det! -Varför?
Du kan inte dra skämt.
Jag har sagt det om och om igen, men du lyssnar inte.
Just det. Det gör du inte.
Ni ska få era pengar på nåt sätt.
-Hur mycket lånade du? -Hur så?
-Jag talar med Midge! -Vill ni vara själva?
Jag kanske kan hjälpa henne.
-Sonja var ingen äktenskapsmäklerska. -Visst var hon det.
Nej. Såna får betalt. Ingen betalade henne.
Din mor betalade henne.
-Vad? -Abe, för Guds skull!
Du var 30 och ogift, för att inte tala om din garderob.
De la till en sparobligation
och ett turkiskt ceremonigevär åt far.
-Var det då han fick det? -En penna?
Vem har en penna?
Ska inte ni vara redo för allt?
-Det är pojkscouterna. -Jag måste räkna lite.
Det behövs inte. Du ska få dina pengar!
Jag tror dig inte!
Skulle jag ljuga på en låtsasfödelsedag?
-Va? -Det var vår lägenhet.
-Vi borde diskuterat det. -Varför?
Du ska aldrig låna pengar av min far.
Hur blev jag skurken här?
Varifrån fick du idén att köpa den?
Hur hamnade jag i en bur med Petey och Jacob?
Den här trattkakan är verkligen god.
Ethan, är din trattkaka god?
Jacob! Är din trattkaka god?
Petey, är din trattkaka god?
-Håll käften, damen! -Håll käften själv!
-Nej, du ska hålla käft! -Trehundra meter upp i luften
är en farlig höjd att säga åt en judisk man att han är lurad.
Är det en bra höjd för en katolik?
Är det skämtet som gav dig sparken?
-Du ska få dina pengar! -Fick jag fem cent...
-Va? -...för varje gång nån sa så...
Men det får jag inte, för du fick sparken.
Vem vill ha mer trattkaka?
Det var inte meningen att berätta för alla så här.
När vi kommer hem kan vi sitta ned och prata om det här
som normala, civiliserade människor.
Himla kul.
Säg "omelett"!
När jag kommer från jobbet, har hon gjort en lista.
"Ta ut soporna, fixa diskhon, rasta hunden."
-Har ni hund? -"Just det ja, vi har hund."
Visst har vi haft problem,
och jag gör allt jag kan, men hon ger inte med sig.
Ha en bra kväll, vi ses nästa gång.
Hon är alltid på sekreterarskolan,
det är nog därför listorna är så professionella.
-Idag var jag ute med Fletcher. -Vem?
Hunden. Och jag tänkte på allt, började bli arg
och ville säga det.
Så hon kommer hem
och jag står där, redo för den där kyliga
Oktoberfest-servitrisblicken.
Jag säger: "Imogene, vi måste prata."
Hon ber mig vänta lite, går in i sovrummet och kommer ut.
-Helt naken. -Imogene?
Jag står som förstenad, mållös.
Och så ler hon och säger:
"Ha en bra kväll på klubben. Hälsa Joel från mig."
Lugn som en filbunke. Sen lämnar hon rummet.
Hälsade hon till mig?
Helvete!
Ett ögonblick.
Första mutan!
Vi är officiellt i nattklubbsbranschen.
Banken har öppet ikväll. Följ mig.
Sätt dig.
-Okej, så vad är... -Prata inte.
-Midge behöver sina pengar. -Jag vet...
Nej. Nu pratar du.
Hon behöver betala min far
för vår gamla lägenhet som hon köpt tillbaka av honom.
-Visste du det? -Hon gjorde det i smyg.
-En manager i toppklass. -Du sparkar på en enbent hund.
Okej. Hon behöver sina pengar.
Så jag ska skriva ut en check.
Sen skriver du ut en check baserad på denna check,
hon får sina pengar och vet inte att de inte kommer från dig.
Helt otroligt av dig.
Du är inte alls som alla skällsord jag har kallat dig.
Men innan du får checken, ska vi ha en liten pratstund.
-Jäklar. -Det kan man säga.
Och du ska berätta allt för mig,
vad som hände med Midges pengar,
vad du gjorde, vad hon tror, etc.
-Hur stor drink vill du ha? -Så här stor.
Den är på väg.
Några meddelanden? Inte? Är du säker? Jag skulle ha ett gig i helgen.
Har Harry Corn fått några meddelanden?
Chip Glenn? Nåt till honom?
Vem har ett gig jag kan sno?
Succé i Boston, Philly, inte i Denver.
Funkar på östkusten.
Jag har olika mackor för olika delstater.
-Den roligaste? -Ubåten.
Rolig macka.
Stoppa undan den. Ser nån checken, följer de efter dig.
Hela vägen hem? Det är 50 kvarter.
Varför inte råna mig här utanför?
-Gärna det, men affärerna först. -Okej.
Det förflutna ligger bakom oss. Vilken Shy? Vem bryr sig.
Han kan dra åt helvete! Vi behöver en plan.
Ser man på. Är det inte mrs Maisel?
Jag bad honom låta bli.
Jag stannar bara och hälsar på en komikerkollega.
Men titta här! Har du sett?
Vi har hört om Jack Ballard.
-Det här är bättre. -Vadå?
En gammal god skandalartikel om en viss mrs Maisel.
Hon kommer från ingenstans och är plötsligt polare med Lenny Bruce
och förartist till Shy Baldwin. Alltså en hora.
Och de har en bild.
"Plötsligt har den till synes charmanta innerstadsflickan
fallit platt på sin söta bakdel.
Ryktena säger att hon dumpades utan omsvep av Baldwin-gänget
på spår sex på Penn Station.
De lämnade henne arbetslös, med sin resväska..."
Han gillar åtminstone min ända.
"Nåt snarlikt hände Sophie Lennon.
"Mrs Maisel nästlar sig in för att nå toppjobben."
"Hon är en hora."
"Men hon mister dem lika lätt.
Vad är det egentligen med den här fnittriga tjejen?
Och vad exakt hände under showen på Apollo?
Jag återkommer om det."
-Jag är färdig här. -Du är en ynklig typ, Eugene!
-Ja, men jag har mina stunder. -Nej, det har han inte.
Vem fan är den snubben?
-L. Roy Dunham? -Vet inte,
men han såg Segerns sötma för många gånger.
Det usla är att gigget på Apollo gick jättebra.
-Publiken älskade mig. -Jag vet.
De älskade att jag bara gick ut och började prata.
-Jag hittade bara på. -Än sen då?
Det är då jag är som bäst, Susie.
Tänk på mina riktigt bra föreställningar,
inte de duktiga, stabila, polerade, utan de som var oförglömliga.
Som första kvällens berusade tutt-viftar-nummer.
-Det med Sophie Lennon. -Smärtsamt.
Men oförglömligt, eller hur?
Penny Pann-fiaskot.
Det förstörde mitt äktenskap och chansen till lycka.
-Jättebra gig. Detroit. -Kansas City.
-Orleans. -Myrtle Beach.
Apollo. Alla föreställningar var unika.
-Bara jag kunde göra dem. -Instämmer.
-Susie. -Miriam.
-Vet du vad som är bra med mig? -Din ödmjukhet?
Nej. När jag är mig själv.
Varför skulle jag vänta med att säga: "Jag vill vara mig själv."
-Jag kanske aldrig får vara det. -Jodå.
Jag vill vara mig själv ute på scen.
-Det är du! -Nej, lyssna.
Om jag ska lämna Esther och Ethan i veckor i sträck,
missa deras födelsedagar, äkta och låtsade,
deras konserter och skolpjäser,
tänker jag inte göra det för en massa billiga skämt.
Om jag ska göra det,
tänker jag säga exakt vad jag tänker.
I varenda föreställning tänker jag säga nåt.
Ja. Okej.
Självklart är det målet,
men ska du vara förartist till nån som Shy Baldwin
eller Pat Boone, kanske du måste göra ett rumsserviceskämt.
-I så fall, aldrig mer förartist. -Va?
Jag gör bara gig där jag kan säga vad jag vill.
Det skulle Lenny ha gjort.
Han är Lenny Bruce.
Gör mig till en sån, då. Skapa rubriker.
-Hur? Om jag inte ens kan boka dig? -Jag vet inte.
Du är min manager, var det då.
Miriam, jag hör dig.
Men du vet lika väl som jag att det inte är så det går till.
Låt oss ändra på det då.
Min far sa en gång till mig:
"Om du har en röst, var försiktig med vad den rösten säger."
Han talade om antisemitiska nazister.
Det gör han alltid.
"Två nazister möts på en bar, en säger: "Vem deklarerar åt dig?"
Men en röst... Tack.
Men en röst har stor kraft.
Den kan sprida ljus över nåt gömt i mörkret.
Den kan få folk att stanna som tänkte gå.
Ja, sätt er!
Den kan ändra hur människor tänker,
hur människor agerar,
men den kan inte göra nånting, om den håller käften.
Den läxan har jag fan lärt till mig!
Tack och godnatt.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson
Kreativ ledare Elsa Hallström