Mirakuløse Mrs. Maisel
Hevn.
Jeg vil ha det.
Som jeg vil ha det. Jeg trenger det.
Jeg lengter etter det.
Jeg er helt oppslukt av behovet for det.
Hevn.
Det er tider i livet når det ser ut som ting går bra,
og plutselig runder du hjørnet og pang,
noen dukker opp og kødder det til.
Du så det ikke komme, for du var for opptatt med å være lykkelig.
Og jeg vet det. Sånn er livet.
Sånt skjer.
Du bør ta det som en mann og heve deg over det.
Jeg er en kvinne, så drit i det!
Jeg vil ha min jævla del av kaka.
Jeg vil ha min hevn.
Jeg mener ekte hevn,
ikke: "Her er et livstidsabonnement på Vakttårnet"-hevn,
men shakespearsk, blodig, smertefull,
sjeleknusende hevn.
Jeg skal ta klarinetten og spille klezmermusikk ved siden av deg
døgnet rundt.
Jeg skal snike meg inn i kjelleren din og steke fisk.
Jeg skal bli venn med datteren din og introdusere henne for en poet
og jeg skal sitte i bryllupet deres og le.
Jeg snakker om hevn på Medeia-nivå.
Jeg har så mye raseri i meg, og hvorfor?
Apollo-forestillingen!
Dere vet hvorfor. Det er ikke gøy. Greit.
Ja, det var meg.
Jeg sto på rullebanen, ikke Penn Station,
og tviholdt ikke på kofferten, koffert i entall.
Jeg har ikke reist med én koffert siden første dag i barnehagen.
Jeg sto der og så at flyet lettet,
og jeg innså at nok en gang
har en mann køddet til livet mitt,
og akkurat som første gang
var jeg praktfullt kledt mens han gjorde det.
Jævla hevn!
-Hvor skal vi? -Tilbake til byen.
-Noe hun glemte å pakke? -Bare kjør.
-Hva skjer nå? -Ingenting. Jeg bare...
Seriøst, hva er morsomt?
Hva gjør du? Det var en hatt! Den hadde fremdeles prislappen.
Miriam, trenger du en pille?
-Du! -Jeg vil ikke ha det.
Det gjør antrekket komplett. Kan du slutte?
Jeg vil ikke ha noe om denne kvelden i drosjen sammen med oss.
-Er jeg den neste? -Stopp! Stopp drosjen!
Hva?
Din jævel!
Jeg vant.
Du trodde du kunne slå meg, men nei.
Ja, vis ham.
Nå som skjørtet har lært en lekse, kan du jo sette deg... Miriam!
Greit, det er egentlig byens jobb, men...
Denne kvelden og antrekket og hele den jævla verden!
-Du! Slutt! -Jeg hater denne drosjen.
Den kjørte meg til den flyplassen jeg hater,
der flyet sto, som jeg hater,
-på rullebanen. -Hva gjør hun?
Jeg hater musikk. Jeg hater notestativer.
Jeg hater mikrofonledninger. Jeg hater lyssignaler.
Det holder, Miriam!
Hun er gal.
Stopp!
Du kan stoppe!
-Har du mistet vettet? -Ja!
Vettet, jobben, karrieren!
Du har ikke mistet karrieren.
Jeg var på turné med verdens største stjerne, og plutselig...
...snakket han ikke med meg.
-Jeg trodde vi var venner. -I underholdningsbransjen?
Jeg rotet det til.
Ikke din feil. Jeg burde vært der.
Du hadde ikke pratet med Reggie.
-Jeg hadde snakket med deg. -Jeg hadde roet deg.
Og jeg hadde gjort det.
Du hadde ikke tatt det nummeret og ødelagt karrieren.
-Er karrieren ødelagt? -Jeg gjentar det du sa.
Så du skulle si det ikke var sant.
Vil du slå bilen igjen? Tror du ikke jeg kan komme tilbake?
Du hadde ikke gjort det nummeret om jeg var der.
Det var bra. Publikum lo.
Du hadde gjort noe annet.
-Jeg hadde vært elendig. -Og vært på vei til Praha.
De kunne fortsatt ha vraket meg fra turneen.
Du hadde blitt ydmyket,
satt deg på flyet og vært elendig i Praha.
-Hva? Hvorfor? -De ler ikke.
Jeg kunne ha fått det til.
Du har aldri vært der. Hva skulle du ha snakket om?
Jeg hadde funnet noe. "Hallo, Praha. Husker dere jødene?"
Trenger du skyss?
Se på det, folket elsker deg ennå.
Jeg vil ikke tilbake til Queens.
Jeg er ikke klar til å være en fiasko.
Jeg vil ikke dra hjem til meg selv.
Jackie skal montere taklister. Chester kommer til å fise mye.
I denne farten kan jeg pensjonere meg snart.
Bare kjør til Village.
Vil du ta med grenen din?
Nei.
Hadde du den hele tiden?
Du måtte ikke bli full og gal.
Gi meg den!
Pokker, jeg kjøpte nettopp dette antrekket.
Gulvet er klissete. Vasker de det?
Ja, to ganger om dagen. De ringer og oppdaterer meg.
-Vi snakker om såpe og vann. -Ok.
-Det er veldig klissete. -Herregud.
-Sikker på at vi kan være her? -Ja,
jeg ringte eieren, og han sa ja,
og de sjekket det med styret.
Greit.
Jeg elsker at du plutselig er bekymret for ikke å irritere noen.
Jeg lagret alt her sist jeg gjemte meg.
-Har du noe selters? -Hvordan det?
Tenkte å prøve å fjerne flekken.
-Prøv bensin. -Jaså?
Ja. Det og en fyrstikk vil fjerne flekken.
Hysterisk. Du burde åpne for Shy Baldwin.
-Velg et sted? -Ja, hvor som helst.
-Jeg må sove der borte. -Greit.
Jeg hadde mareritt da jeg sov der borte. Og der.
Et annet mareritt, men like ille. Der også.
Jeg vil sove der, i midten, hvis det er greit?
Uansett, jeg skal sove i midten.
Hvor som helst ellers.
Jeg får velge mellom marerittstedene. Takk.
Vi må være her hele natten.
Her er vi.
Tilbake hvor det hele startet.
Den første gangen jeg så deg, sto du der borte ved baren.
Jeg var gift med Joel.
Han skulle gjøre stand-up. Jeg tok med en bringe.
-Husker du hva du sa til meg? -Nei.
Men "faen ta deg" var nok en del av setningen.
Hvem hadde trodd at under to år senere
er jeg tilbake igjen her full og i undertøyet.
Annet undertøy.
Fant du den på bakken?
Ja.
Jeg har visst pakket for mye.
Susie!
Svindler du meg for ti aviser i dag? Hver dag mangler det ti til 15 aviser.
Ja. Gi deg.
DRAMA PÅ SHY BALDWIN-TURNÉ
Tuller du?
Du må kjøpe den for å lese.
Jeg mangler 15-20 aviser alt.
Beklager. Jeg har nok penger her.
Nei.
Ikke det.
Det er ikke min jakke.
-Susie! -Hva faen gjør du?
Ikke vekk en person midt i et mareritt.
Jeg sto i kø på postkontoret, og den ansatte ble oppringt.
Jeg trenger pengene.
-Hvorfor bruker du jakken min? -D8.
-Jeg... -D8.
De erstattet meg med Jack Ballard.
Han skal gjøre resten av turneen.
-Må jeg lese dette? -De planla dette!
De ga dette til avisen i går, men de fikk oss til å komme
for å se oss stå der som idioter.
Jeg trodde Jack Ballard var død.
-De ville ydmyke oss. -Jeg tror jeg var i begravelsen hans.
Det er i avisen alt. Moishe vil eksplodere.
-Hvem er Moishe? -Svigerfaren min.
-Han får vite at jeg fikk sparken. -Og så?
Jeg lånte penger til å kjøpe leiligheten min,
med sikkerhet i kontrakten for turneen.
Han var så begeistret for julespesialen.
-Kjøpte du den gamle leiligheten din? -Ja.
-Når? -I går.
-Jeg var sammen med deg i går. -Ikke hele dagen.
Du er alene i fire timer,
ødelegger karrieren og kjøper leilighet.
-Jeg gjorde ikke det. -Hvorfor kjøpe leilighet?
Du har ikke penger!
Har jeg ikke penger?
Du har jo litt penger.
Jeg sparte hver cent fra første del.
Ja, og jeg tar vare på dem.
Jeg bare...
Hvorfor kjøpte du leiligheten?
Jeg vil ikke bo sammen med eks-svigerforeldrene mine i Queens.
Det var et følelsesstyrt kjøp, men jeg gjorde det.
Jeg må jeg gi ham noe for å kjøpe meg tid.
Jeg trenger pengene mine.
-Når da? -I dag.
Ok. Klart det.
Du skal få pengene dine i dag.
Jeg har ikke regnskapsboken her.
Jeg må se på den og sørge for at alt er regnskapsført.
Greit.
Det var noen utgifter jeg måtte trekke fra dine penger.
-Forretningsutgifter, alle lovlige. -Greit.
Og jeg kjøpte hårspray. Husker du?
-Du ba meg kjøpe hårspray. -Absolutt.
Jeg skal se på regnskapet, gå til banken, og du får pengene,
-sans den dyre hårsprayen. -Flott! Takk.
Vet ikke hva du skal med all den hårsprayen,
men det er din sak.
-Skal du ringe? -Hva?
-Jeg kan gå på bakrommet. -Nei, jeg skulle ikke ringe.
Tror folk man skal ringe bare fordi man står ved telefonen?
Jeg skal få litt frisk luft.
Strekke på bena.
-Vil du ha noe? -Bare pengene mine.
Ja. Jeg kommer straks tilbake.
-Hei, jeg må bruke telefonen. -Jeg gjør kur til en dame.
-Hei. -Ok.
Du la på.
Hvis du strammet tauet nok, er hun der når du kommer tilbake.
-Tess, det er meg. -Susie?
-Det er så tidlig. -Har vi hørt fra forsikringsselskapet?
-Vent. -Hva?
-Pokker! -Hva?
Jeg trodde at Skint var død.
-Livet mitt i et nøtteskall. -Fokuser, for faen.
-Jeg trenger sjekken. -Ja. Han ringte i går
og sa at vi kunne hente den.
Bra! Vi skal dit i dag. Jeg kommer om en time.
Greit. Jøss.
Hei, kan jeg hjelpe deg?
Er du fra...
Vent litt.
Jeg begynner å bli flytende.
Jeg bestilte te og ba rørleggeren reparere doet.
Jeg fikk te, og han reparerte vasken, så vi nærmer oss.
Jeg prøver.
Hallo.
Det er mer, bare...
Har du...
Noe. Hvor faen er "noe?"
Vent, jeg skal finne det.
Har du noe vi kan...
Vent, fem minutter.
Ja, rett bak deg.
Du ignorerte meg og moren din.
Det er sant. Du ignorerte meg.
-Du la listen for høyt. -Du hører ikke på meg.
Det er umulig å snakke med dere.
Jeg har prøvd alt, med mindre du vil tenne på stedet.
Hvorfor tenkte jeg ikke på det?
Hva skal jeg si?
Du hører ikke. Du bryr deg ikke om andre.
Du tenker bare på deg selv.
Tull!
Jeg jobber hardt for denne familien!
Jeg er alltid den du sender...
Ringte du?
-Seriøst? Sendte du Li Wei etter ham? -Senk stemmen.
-Hva skjer? -Jeg visste ikke at de ville sende ham.
Eller at han kom seg inn døra.
Jeg hørte at det går bra med klubben.
Si det.
-Han har hørt at klubben din går bra. -Vent!
-Du tuller, ikke sant? -Dette er nabolaget mitt.
Jeg skal lære meg språket.
Ok.
Mitt sted...
-Joel! Folk har en forventet levealder. -Ja!
Fortell dem at klubben gjør det sensasjonelt. Mye liv.
De første kveldene var utsolgt.
Klubben gjør det bra. Full hele tiden.
Jeg har store planer for stedet. Private arrangementer, temakvelder.
Jeg tenker å starte matservering.
Han vil gjøre noe stort. Private arrangementer, mat.
Kan du vise begeistring? Jeg selger her.
Nei! Ingen mat! Ingen private arrangementer! Ikke noe kjøkken!
Mat får pengene til å lukte!
Enten slutter han å gjøre det bra, eller så slutter han!
Hva sa han?
-Jeg kan ikke si det! -Hva sa du?
Si det!
-Hvorfor er foreldrene sure? -Sa ikke "foreldre".
Hun pleide å høre på deg.
Du lot henne gå på skolen.
Det er loven!
Jeg har foreldre. De høres ut som foreldre.
Du har fått et nært forhold til ham. Ikke derfor vi fikk deg med!
Jeg gjorde alt jeg kunne!
Jeg ga ham en jukeboks med bare kinesiske sanger, for pokker!
Det er flere måneder siden! Nå hører jeg at du gir ham toalettpapir!
Ikke nå lenger!
Du skal ikke ha mer kontakt med den mannen.
Be ham om å gå!
Nå!
Ja?
Klubben gjør det for bra.
-De fleste utleiere ønsker det. -Jeg sa aldri at de var utleierne.
De ville ha en virksomhet som så lovlig ut, men som ikke ble en suksess.
En verdiløs klubb betyr færre øyne på salongen.
En vellykket klubb betyr øyne.
-De antok at klubben ville mislykkes. -Hvorfor?
Fordi du er en jødisk eks-plastselger
som plutselig åpnet en klubb i Chinatown med en ordbok fra 1800-tallet.
Jeg...
-Pokker. -Jeg hadde lave forventninger.
-Hvorfor er du sinte på deg? -Fordi
jeg skulle sørge for at du mislyktes.
Derfor du ga meg jukeboksen med kinesiske sanger?
Nei, det var en gave. Kom an.
Hvis jeg forstår riktig,
så vil de som kanskje er foreldrene dine,
og kanskje er utleierne mine,
-at jeg skal mislykkes eller... -Dra.
Jeg trodde "eller dø", så dra er bedre.
Mata Hari, hvilken side er du på nå?
Din side. Jeg sverger.
Jeg vet ikke om det er til hjelp.
Takk.
Bare hyggelig.
-Fortere! -Se!
Den er flott, Ethan.
Da jeg var liten, hadde jeg en sokk.
Det var leken min.
Puttet hånden inn og sa: "Hvor er fingrene?"
Det var leken. Slutt. Og ingen bryr seg.
Godt sagt, Moishe.
Jeg har knisher, rykende ferske rett fra ovnen.
-Hva leser du? -En bok.
-Er det Petter Kanin? -Det er ikke Petter Kanin.
-Jeg leste Petter Kanin. -Neste er Proust.
Hvorfor har du pels på leppen?
Det kalles bart.
Det ser ut som en krypende larve!
-Nei! -Jo!
-Den beveget seg. -Fordi jeg snakker.
-Slutt opp! -Jeg tar den.
-Nei, jeg tar den. -Jeg har reist meg.
-Jeg tar den. Rose! -Kjære vene.
De er slemme. Ingen av de voksne gjør noe for å stoppe det.
-Pokker. -Hallo, det er hos Maisel.
-Shirley, det er Miriam. -Miriam, hallo!
Det er Miriam!
-Ringer du fra Praha? -Ja. Jeg er i Praha.
Ta mange bilder og si at du elsker Jesus.
Det høres veldig livlig ut der. Hva skjer?
-Det er Ethans bursdag. -Nei.
Jo. Jeg har laget tre kaker.
Det er ikke Ethans bursdag.
Samme det. Jeg må sjekke kotelettene. Snakk med faren din.
Hallo! Er du i Praha? Sørg for at du nevner Jesus Kristus i hver samtale.
Ja da. Hvorfor sa Shirley at Ethan feirer bursdag?
-Den er i november. -Ikke nå lenger.
-Hva mener du? -Det passer ikke for oss i november.
Jeg har tidsfrister. Moishe får vårtekstilene sine.
Shirleys kusine Yetta kommer på besøk.
Vet ikke hva moren din gjør. Det passet dårlig for henne òg.
-Jeg må jobbe, Abe. -Moren din må visst jobbe.
-Det passet ikke for noen av oss. -Flyttet dere Ethans bursdag?
Han er fem. Hva vet vel han?
-Pappa! -Hva er det?
Gutten har tre kaker, og vi tar ham med til Coney Island.
-Dette er utrolig. -Hvordan påvirker dette deg?
-Du skulle jo ikke være her. -Hva er galt?
Miriam er sur fordi vi endret Ethans bursdag.
-Hvorfor? -Aner ikke.
Man endrer ikke en liten gutts bursdag!
Vi endret broren din sin, han fant aldri ut av det.
Hvem er dere? Dette grenser til umenneskelig.
Det er hjerteløst... Vent, endret dere min bursdag?
Nei. Vi må avslutte her og dra til Coney Island.
Ethan! Si gratulerer til sønnen din.
-Det er ikke... -Ethan!
Hei, mamma. Jeg fikk en brannbil, cowboypistoler og en baseball.
Vi skal ta pariserhjulet!
Vennen, det er spennende, men det er ikke din...
-Gratulerer med dagen! -Jeg vil ha kake!
Hei. Vi skal hente Myerson-sjekken.
Susie, og søsteren min, Tess.
-Hvordan står det til? -Vi trenger bare sjekken.
La meg se.
Dere er Mr. Fricks kunder.
-Ja, det er vi. -Sett dere, så skal jeg ringe ham.
-Be ham ta med sjekken. -Skal bli!
-Du må slappe av. -Ja, når jeg får sjekken.
Ser man det, Myerson-jentene. Hyggelig å se dere.
-Jeg heter Dooley. -Ingen bryr seg.
Hallo. Vi skal hente sjekken.
Ikke for å treffe meg? Jeg er såret.
-Jeg tuller! Vil dere ha kaffe? -Nei.
-Har dere kakao? -Vil du ha en ballong?
-Vi tar bare sjekken. -Ja.
Men Mr. B ville hilse på.
-Hvem da? -Flott fyr. Kom igjen.
Finn dere til rette. Han kommer straks.
Jeg er ikke flink til å lese visse situasjoner,
-men dette virker litt... Ja. -Sprøtt.
Hvor er vi?
-Mente ikke å skremme dere. -Nei da.
Vi elsker hemmelige rom uten dørhåndtak.
Jeg er Mr. Bartosiewicz, kall meg Mr. B.
-Jeg er Susie, dette er Tess. -Jeg vet hvem dere er.
Skal vi sette oss?
La oss se hva vi har her.
Vi kom innom for å hente sjekken, som Mr. Frick ba oss om.
Det er derfor vi er her.
Hente sjekken.
-Dere skal få sjekken. -Flott.
Jeg trenger bare noen svar.
Hvor var dere da dere hørte om det?
Om hva?
Om brannen.
I kirken.
I kirken?
Ja, der vi pleier å være, i kirken eller på vei til kirken,
på vei hjem fra kirken.
Og hva med deg?
Jeg var også i kirken.
Så begge var i kirken.
Det var da Tess sin mann fant oss der
og fortalte oss om brannen.
Det var opprivende. Gudskjelov at vi var i kirken der alle er opprørte.
Og mannen din kan bekrefte at han fant begge i kirken?
Han er ofte full, så hukommelsen er uklar.
-Noen idé om hvordan den startet? -Drikkingen? Det ligger i familien.
-Han mener brannen. -Noen teorier, ville tanker?
Kanskje mamma sovnet med en røyk i hånden.
Ja, det skjer ofte. Moren deres er jo død, så...
Akkurat, jeg glemte det. Hun er død.
-Tess? -Dårlig ledning!
-Det er bra. Dårlig ledning. -Dårlig leding. Interessant.
Er det en etterforskning på gang, eller...
-Jeg jobber med saken. -Sak.
Så det er en sak?
Noen naboer sa at de hadde sett et par kvinner
padle rundt i en robåt.
Kvinner i robåt. Hvordan har verden blitt?
De sa at de drakk øl, lo og sang.
Aner dere hvem de to kvinnene kan være?
-Nei, det gjør vi ikke. -Aner ikke.
Det er dessverre fremdeles noen uklarheter
vi må finne ut av før vi kan gi dere sjekken,
men vi tar kontakt.
-Ingen sjekk i dag? -Ikke i dag,
men Denise tok med litt kake.
Jeg kan skaffe litt.
Hva med en forskuddsbetaling? Ti prosent for å vise at du bryr deg?
-Ville ikke det vært fint? -Jo.
Kan vi gå?
Klart dere kan.
Hyggelig å møte deg, Tess.
-Han virket hyggelig. -Hyggelig? Fulgte du med?
-De vet hva vi gjorde, Tess. -Hva så?
-Gir de oss ikke sjekken? -De ringer politiet.
-For det huset? -Brannstiftelse er brannstiftelse.
-Det høres så dystert ut. -Hva skal vi gjøre?
Havner vi i fengsel? Jeg vil ikke det.
La oss bare fortelle dem det.
Ikke vær blærete. Jeg gjorde deg en tjeneste.
Jeg vet det.
Nå må du gjøre meg en ny tjeneste... Oss en ny tjeneste.
Den fyren har skjebnen i sine hender, og han liker deg.
Meg? Nei. Tror du det?
Det var bare en han ville ta ved skrivebordet.
Det er fint.
Vi må få ham på vår side.
Han må overbevises om å overse at vi er de verste kriminelle.
-Det må være verre. -Ta en for laget?
-Få fyren på vår side? -Ved å gjøre hva?
Samme som med rektor på videregående.
Jeg er en gift kvinne!
Om det betød noe, ville jeg ikke spurt.
Tror du jeg er en hore? Har jeg ikke en grense?
Jeg har sett deg vise puppen for øl.
Importert øl.
Jeg sier ikke at du må knulle ham.
Men tenk på Heineken når du ser ham.
-Jeg skal se hva jeg kan gjøre. -Ok, jeg må gå.
Er du klar? Barbert og alt?
-Gå, vær så snill. Nå! -Ok, ha det.
-Ok, denne er ferdig. -Bra.
Hva er det i denne? Manny?
-Tekopper. -Jeg har ikke tekopper.
-Nips? -Er jeg bestemoren din?
Ikke underbukser. Jeg går ikke nær underbuksene dine.
-For en lettelse. -Jeg skal ta en røyk.
-Du får ikke røyke her. -Selv om jeg hjalp deg å pakke?
Og det er underbuksene mine.
-Hvorfor er du her? -Får jeg komme inn?
Er du ikke på turné sammen med Midge?
-Jo, men... -Ja, kom inn.
Hvor er Midge? Er hun på turné? Er hun ok?
-Miriam har det bra. -Bra?
-Hvor er bra? Definer bra, Susie! -Ro ned!
Gud, dere har et rart forhold.
Jeg trenger Midges penger.
-Du sa at du ikke skulle få dem. -Ja.
Ikke under noen omstendigheter.
Ja, men...
Du vet vel at du aldri ga meg Midges penger.
Du skulle det, men jeg fikk ikke pengene.
Jeg vet ikke hvordan jeg kan gi deg pengene.
Selv om du hadde gitt meg dem, skulle du ikke få dem.
-Uansett, du kan ikke få pengene. -Ok.
-Du må låne meg pengene. -Låne deg...
En banksjekk er best. Men kontanter funker også.
Få se om jeg skjønner.
Jeg skulle ikke gi deg pengene som du ikke ga meg,
men nå skal jeg gi deg mine penger,
selv om jeg vet at du taper pengene med en gang du får dem.
Ja.
-Tid for en lur! -Mr. Maisel!
Vi har hatt et sikkerhetsbrudd, og bygningen er stengt.
Du er treg.
Aldri la være å signere besøkslisten min igjen!
-Hører du? -Vi snakket.
-Fortsett. -Det var en privat samtale.
Hadde respektert det om du hadde signert.
-Susie... -Vi trenger pengene.
Skal du ta det på nytt?
-Hva om jeg hadde pistol? -Men nei.
Jeg har en pistol.
På deg? Eller må du løpe og hente den?
Hva skjedde med pengene du skulle overføre til meg?
-Pengene du passet på for Midge? -Glem det.
Susie!
Bare ikke fortell Miriam at jeg har vært her.
Når ser jeg henne? Jeg trodde hun var i Praha.
-Jeg må gå. -Du må gå.
Det er fint at du bor sammen med moren din.
Hun hadde hatt godt av litt ris.
Faen!
Én til.
Det er juni nå.
Vi liker det bildet.
Hva skal vi spille? Du ser sportslig ut.
Jeg gjetter kortet ditt og jeg får en drink.
-Stikk! -Ellers takk. Du vil elske dette.
-Si det. -Jeg kjenner deg ikke.
Jeg er veldig kjent.
Har underholdt Europas kronede hoder,
og resten av kroppene, om de fortsatt er festet.
Dronningen drakk like mye som meg...
Glatt krakk. Hadde ikke det vært en historie?
"Dødsårsak: glatt barkrakk",
ikke en mandig død, som krig eller å kveles av biff.
Herregud.
Ta et kort. Jeg er pasifist og vegetarianer,
så det blir en dødelig barkrakk på meg.
Legg det tilbake!
-Er dette kortet ditt? -Jøss, ja.
-Whisky bar! -Du skal ta dem opp.
Tenk på et tall. Jeg gjetter riktig, du tar opp kortene.
-Hater tryllekunstnere. -Det er bare Alfie.
Han er stamkunde.
Om han drar en 25-cent ut av nesen min, dytter jeg en kanin opp i rumpa hans.
Ta et kort. Jeg gjetter riktig, du spanderer en drink.
-Kanskje senere. -Dårlig dag.
-Du er magisk. -Bare for moro skyld, hvilken hånd?
-Er jeg seks år? -For å få tankene over på noe annet.
Den. Jeg så at du tok den.
Hvilken hånd? Du sliter nok med å finne penger.
-Hva? -Hvilken hånd?
-To av tre. -Det var to av tre.
Tre av fire. Kan ikke la deg tape.
-Hvordan... -Velg en hånd.
-Jeg kommer til å ta feil! -Ha litt tro!
Kom igjen, Alfie.
-Jeg prøvde å la deg vinne. -Kødd med noen andre.
Det er dumt å sitte på bar når du er deprimert.
Han fortsetter å snakke.
Det er fint å være et sted som får deg til å smile.
Alfie.
Hvor har du lyst til å være nå?
Alle andre steder enn her.
Hva er det motsatte av her?
Hva med her?
Hva faen?
-Hva i helvete skjedde? -Du spanderte en drink på ham.
Jeg hater tryllekunstnere.
Alle må holde sammen!
-Se, gutter! -Det er ikke en ekte havfrue.
Hun solgte oss sylteagurk tidligere. Gå!
Jøss, du er morsom, Abe!
Dette skulle ikke ta hele dagen.
Avtalen var én tur med pariserhjulet, så hjem.
Kutt ut. Det inkluderte ikke hele Coney Island.
Vi har vært på vei til pariserhjulet i to timer.
Vi har stoppet for spill og T-skjorter
og gøyale bilder der vi stikker ansiktet gjennom pappfigurer
av kroppsbyggere og cowboyer. Jeg mener det!
På tide å gjøre det vi kom hit for.
Nå begynner det!
Jeg roper, du roper Vi roper etter iskrem
-For Guds skyld! -Til Jacob, Petey,
Moishe og Joely...
Vi har stoppet opp her.
Og til Rose og til meg.
Vi kan dele ut iskrem og gå samtidig.
-Bestemor! -Bursdagsgutten!
Før vi kommer dit... Ingen iskrem til meg?
Du spiser ikke is.
Du spiser ingenting, og du fikk.
-Jeg må ha noe å drikke. -Vi mister de andre.
De kommer tilbake.
Jeg schtuppet moren din på denne strandpromenaden.
Takk for det.
Tenkte du ville høre familiehistorie.
-To. -Skal bli.
-Alt ok på klubben? -Bra.
Hvorfor spør du?
Du har et uttrykk alle Maisel-menn med jobb- eller prostataproblemer har.
Jeg har...
Jeg har noen utleiere som er sinte på meg.
Hvorfor det?
Klubben gir mye oppmerksomhet til den andre virksomheten.
-Nede? -Ja.
Jeg kan ikke krangle med dem. Av mange grunner.
-Du må betale. -Det gjør jeg.
Ikke leie, din yutz. Bestikkelse. En smakebit.
-Det er nok ikke det de vil ha. -Klart det.
Alt kan fikses for penger.
Sønnen din vant den Skipper'n-dukken på whack-a-mole-spillet.
Tror du han er en utmerket whack-a-mole-spiller?
Traff kun en unge.
Jeg ga fyren fem dollar. Plutselig var Ethan best i whack-a-mole.
-Fikk dukken, hva lærte vi? -Ingenting.
-Ikke hvordan man spiller whack-a-mole. -Det var et uhell.
Du så vi tok feil vei, men sa ingenting.
Vi må tilbake rundt fallskjermhoppet,
og hvis jeg blir spydd på fra himmelen, er det din feil! Kutt ut.
-Dette er et flott kamera! -Bra du liker det. Fortsett!
Jeg tok vakre bilder av strandpromenaden og havet
-og morsom ponniridning. -Fortere.
-Vi kan ta et gruppebilde? -Absolutt ikke.
Hallo. Vi trenger...
Tok dere med penger hjemmefra? Nei.
Flott, jeg må vel betale.
Joey!
Fortell foreldrene dine at de får ti prosent.
Sa aldri de var foreldrene mine,
og dette var ikke en utpressing.
-Det er avtalen. -Jeg sier fem og lar dem si ti.
Du er mer vellykket enn du skal være.
Nå som søk og ødelegg-oppdraget er over...
Det var bare et ødelegg-oppdrag.
Nå som det er over, kommer du fremdeles innom?
Ja. Ofte. For ofte.
Om det får deg til å føle deg bedre, så er leia lav.
-Det er noe. -De øker den neste år.
-Den blir latterlig høy og urettferdig. -Fantastisk.
-Ses i kveld? -Ja.
Tar på leieinnkrever-antrekket.
Om noen kler det, så er det deg.
Kjøp saltkringler!
Det er for lite.
-Du skylder meg en dollar! -Gå til boden og diskuter det,
eller aksepter det.
Men hvis jeg går dit, vil dere følge etter,
og jeg vil aldri få... Kutt ut!
Jeg vil aldri få dem i rute igjen.
-Hvem vil ha kake? -Si "appelsin!"
Jeg skal ta tilbake kameraet.
Jeg må ringe noen klokken tre.
Vi må være ferdig til da eller vente til etterpå.
-Hvem skal du ringe? -En potensiell kunde, om du må vite det.
Den ekteskapsformidlings-forretningen?
Jeg skjønner det ikke.
Du må ikke det. Bare jeg må skjønne det.
Hvor late er folk?
Kan de ikke finne en make på egen hånd?
-Du gjorde ikke det. -Jo, selvsagt.
Jeg møtte deg via en familievenn, Sonja.
-Ja, ekteskapsformidleren Sonja. -Mamma!
-Miriam! -Mamma!
Noen hadde en uventet bursdag.
-Hvorfor er du her? -Du sa du var i Praha.
-Ja. -Forklar senere!
Alle må sette seg inn, nå!
-Ikke på turné? -Lot du dem endre bursdagen hans?
-Ikke min avgjørelse. -Samme her.
Du skulle sagt fra. Vi kunne feiret i morgen.
Jeg ville snakke med dere om det som skjedde.
-Ikke tid! Flytt deg, Rose. -Men, pappa...
Miriam, vi hører på deg senere. Ethan, gå.
Om jeg kan få snakke med deg...
Beklager! Jacob, Petey, gå! Zelda, kom!
-Jeg vil bli her. -Vær så snill, pappa!
Miriam, lever denne for meg.
Nevn at jeg fikk en dollar for lite. Jeg truer ikke med søksmål.
Men om det er politi i området,
kan du heve stemmen. Så gråte og besvime.
Vent!
-Jeg vil snakke med... -Billetter.
-Beklager, jeg må... -Hva gjør du?
Mamma, jeg må virkelig...
Miriam! Jeg forstår ikke.
Hvordan kan du være her hvis du var i Praha i morges?
-Jeg bestemte meg for å komme hjem tidlig. -Hvorfor?
Fordi de ba meg om det.
-Tsjekkoslovakene? -Nei!
-Ble turneen avlyst? -Nei, bare meg.
Hva?
Jeg sa noe på scenen som de ikke likte,
så de ga meg sparken. Jeg fikk sparken.
-Nei! -Hva? Hva sa du? Hva sa hun?
-Så fryktelig! -Hva sa du på scenen?
Bare vitser, veldig morsomme vitser, selve jobbeskrivelsen,
men de ble sinte og vraket meg fra turneen på flyplassen, på rullebanen.
Der alle kunne se deg? Så ydmykende.
-Sa du at du fikk sparken? -Ja, Moishe, jeg fikk sparken.
Det er urovekkende, spesielt som din lånegiver.
-Jeg vet, Moishe. -Hva sa du?
-Beklager! -Sa han: "Som din långiver"?
-Jeg skal gjøre det godt igjen! -Hva mener du?
Kontrakten var sikkerheten. Vet du hva det er?
Ja, men du kommer til å si det.
Det du brukte for å få meg til å selge deg leiligheten.
-Hvilken leilighet? -Kontrakten hadde tall
som indikerte penger og en julespesial med Bob Hope!
Husker du julespesialen?
Bob Hope var ikke med, Moishe.
-Hvilken leilighet? -Vår.
Vår? Kjøpte du leiligheten vår?
Ja, jeg kjøpte leiligheten vår.
Lånte du penger av faren min?
-Er det ille? -Nei.
-Visst pokker! -Jeg forstår ikke.
-Hva kjøpte hun? -Hun kjøpte leiligheten sin.
-Hvilken leilighet? -Vår leilighet, Abe.
-Dere har ingen leilighet. -Den gamle leiligheten deres, Abe.
Utrolig at du lånte penger av faren min.
Jeg skal ikke nevne at
jeg ante en fornærmelese, men jeg gjorde det.
-Hvorfor skulle du det? -Fordi jeg elsket den leiligheten.
Jeg trivdes i den leiligheten.
Jeg vil at barna skal vokse opp der.
-De får ingen hage! -Jeg vet det, Shirley!
Kan vi gå tilbake til det at jeg ble fornærmet og svindlet?
Du ble ikke svindlet.
Fornærmet ikke. Hun visste ikke at hun fikk sparken.
-Hun burde antatt det! -Hvorfor?
Du kan ikke vitser.
Jeg har sagt det så mange ganger, men du hører ikke.
Det stemmer. Du hører ikke.
Jeg skal skaffe deg pengene dine.
-Hvor mye lånte du? -Hvordan det?
-Snakker med Midge! -Vil dere ha privatliv?
-Kanskje jeg kan hjelpe. -Med hva?
-Sonja var ikke en ekteskapsformidler. -Jo, selvsagt.
Nei. De får betalt. Ingen betalte henne.
Moren din betalte henne.
-Hva? -Abe, for Guds skyld.
Du var 30 og ugift, og de klærne.
De måtte slenge med verdipapirer
og et tyrkisk riflesett til faren min.
-Fikk han det der? -Jeg trenger en penn.
Hvem har en penn?
Skal dere ikke være forberedt på alt?
-Det er Speideren. -Jeg må regne litt her.
Du trenger ikke å regne. Du skal få pengene dine.
Det tror jeg ikke på.
Lyver jeg på min sønns falske bursdag?
-Hva? -Det var vår leilighet.
-Vi skulle diskutert det. -Hvorfor?
Kunne ha sagt at du ikke skulle låne penger av pappa.
Er jeg den slemme her?
Hvor fikk du idéen om å kjøpe den?
Hvordan endte jeg i et bur med Petey og Jacob?
Denne kaken er så deilig.
Ethan, er din kake deilig?
Jacob! Er din kake deilig?
Petey, er din kake deilig?
-Hold kjeft, kvinne! -Du kan holde kjeft!
-Nei, du kan holde kjeft. -Seks hundre meter over bakken,
en farlig høyde å fortelle en jøde at han har blitt svindlet.
Er det en god høyde for en katolikk?
Var det vitsen som fikk deg sparket?
-Du skal få pengene! -Hvis jeg fikk en krone...
-Hva? -Hvis jeg fikk en krone.
Men nei, for du fikk sparken.
Hvem vil ha mer kake?
Jeg skulle ikke si det på denne måten.
Når vi kommer tilbake til huset, kan vi diskutere dette
som normale, siviliserte mennesker.
Så morsomt.
Si "appelsin!"
Hver dag etter jobb har hun laget en liste.
"Ta ut søpla, reparer vasken, gå tur med hunden."
-Har du hund? -"Forresten, vi har fått hund."
Vi har hatt noen problemer,
men jeg gjør alt jeg kan, og hun viker ikke en tomme.
-Ha en god kveld. -Hun er aldri hjemme.
Hun er alltid på sekretærskolen,
det er nok derfor listene er så profesjonelle.
-I dag var jeg ute med Fletcher. -Hvem?
Hunden. Og jeg tenker på alt, og jeg begynner å bli sint.
Jeg ville konfrontere henne.
Hun kommer hjem,
og jeg står klar for det kalde, harde
Oktoberfest-kringle-servitrise-blikket.
Jeg sier: "Imogene, vi må snakke."
Hun ber om et øyeblikk, går inn på soverommet, og hun kommer ut.
-Helt naken. -Imogene?
Jeg er helt lammet og målløs.
Så smiler hun og sier:
"Kos deg på klubben. Hils Joel fra meg."
Så forlot hun rommet helt rolig.
Seriøst? Skulle du hilse til meg?
Faen!
Et øyeblikk.
Vår første utpressing!
Vi er offisielt i nattklubb-bransjen.
Banken er åpen i kveld. Følg meg.
Sett deg.
-Ok, så hva... -Ikke snakk.
-Midge trenger pengene. -Ja, jeg vet...
Nei. Det er snakking.
Hun trenger dem til å betale
for den gamle leiligheten vår som hun kjøpte tilbake.
-Visste du det? -Hun gjorde det i skjul.
-Glimrende administrasjon. -Du sparker en som ligger nede.
Hun trenger pengene sine.
Jeg skal skrive en sjekk.
Så skal du skrive en sjekk basert på denne sjekken,
og hun får pengene sine og får aldri vite at du ikke hadde dem.
Jeg kan ikke tro at du vil det.
Du er ikke de fleste tingene jeg har kalt deg tidligere.
Men før jeg gir deg denne, må vi ha en liten prat.
-Pokker! -Ja, "pokker". Nemlig, pokker.
Du skal fortelle meg alt,
hva som skjedde, hva du gjorde,
hva hun tror at du gjorde og så videre.
-Hvor stor drink vil du ha? -Så stor.
Skal bli.
Noen beskjeder? Pokker, er du sikker? Jeg skulle ha en forestilling i helga.
Harry Corn, hadde han noen beskjeder om en forestilling?
Chip Glenn? Noe til ham?
Hvem har en jeg kan stjele?
Funket i Boston, Philly, ikke i Denver.
Østkyst-vits.
Jeg har en sandwich for alle landsdeler til lunsjvitsen.
-Hvilken er morsomst? -Sub.
Sub er gøy.
Legg den bort. Hvis noen ser sjekken, vil de følge etter deg og ta den.
Følge etter meg hjem? Det er 50 kvartal.
Man kan stjele den utenfor her.
-Kan vi snakke om forretningene? -Ja.
Fortiden er bak oss. Shy hvem? En mindre av hva?
-Faen ta ham! Vi trenger en plan. -Enig.
Er det ikke Mrs. Maisel.
Jeg sa nei til dette.
Jeg ville bare hilse på en komikerkollega,
og se her! Har du sett dette!
Vi så Jack Ballard-greia.
-Dette er bedre. -Hva er det?
Det er en god gammeldags negativ omtale om Mrs. Maisel.
Hun dukker plutselig opp og tuller rundt med Lenny Bruce
og åpner for Shy Baldwin. Hun er en hore.
Og det er et bilde der.
"Men plutselig landet den tilsynelatende sjarmerende yndlingen
"på sin vakre derriere.
"Ryktene sier at hun ble dumpet av Baldwin-teamet
"på spor seks på Penn Station.
"De lot henne stå der arbeidsløs og med kofferten..."
Han liker i hvert fall rumpa mi.
"Noe lignende skjedde med Sophie Lennon.
"Mrs. Maisel har evnen til å sikre seg disse jobbene."
"Hun er en hore."
"Og en bedre evne til å miste dem.
"Hva er den virkelige historien om denne fnisejenta?
"Og hva skjedde på den forestillingen på Apollo?"
"Jeg kommer tilbake til det."
-Min jobb her er gjort. -Du er en trist liten mann, Eugene!
-Ja, men jeg har mine øyeblikk. -Nei, det har han ikke.
Hvem faen er denne fyren?
-L. Roy Dunham? -Vet ikke.
Han har sett Den søte duft av suksess.
Det dumme med Apollo-forestillingen er at den gikk bra.
-Publikum elsket meg. -Ja.
De elsket at jeg bare gikk ut og begynte å snakke.
-Jeg bare improviserte. -Hva er poenget?
Det er alltid da jeg er best, Susie.
Tenk på de fantastiske forestillingene,
ikke de gode og solide, men de som var episke.
Den første pupperistende fylleforestillingen.
-Sophie Lennon-showet. -Fremdeles vondt.
Men episk, ikke sant?
Penny Pann-angrepet.
Ødela ekteskapet og en sjanse til å bli lykkelig.
-Flott. Detroit. -Kansas City.
Apollo. Alle de forestillingene var enestående.
-Forestillinger som bare jeg klarer. -Enig.
-Susie. -Miriam.
-Vet du hva som er bra med meg? -Din ydmykhet?
Nei. Det er når jeg er meg selv.
Hvorfor skal jeg vente med å si: "Jeg vil være meg selv."
-Hva om de aldri lar meg være meg selv? -Jo da.
Jeg vil alltid være meg selv på scenen.
-Du skal det! -Nei, hør her.
Hvis jeg skal reise fra Esther og Ethan i ukevis,
gå glipp av bursdager, ekte og falske,
konserter og skoleforestillinger,
skal jeg ikke gjøre det for tamme vitser.
Hvis jeg skal gjøre det,
skal jeg alltid si det jeg tenker på.
Hver eneste forestilling skal jeg si noe.
Ja. Greit.
Det er åpenbart målet,
men hvis du skal åpne for en fyr som Shy Baldwin
eller Pat Boone, må du kanskje ta en tam spøk.
-Så ingen flere åpningsnummer. -Hva?
Bare der jeg får si hva jeg vil.
-Midge. -Det hadde Lenny gjort.
Han er Lenny Bruce.
Gjør meg til ham, da, Gjør meg til hovedattraksjon.
-Hvordan, om jeg ikke kan booke deg? -Jeg vet ikke.
Du er manager. Styr det.
Miriam, jeg hører hva du sier.
Men du vet like godt som meg at det ikke er slik bransjen fungerer.
La oss forandre bransjen.
Faren min sa en gang:
"Hvis du skal ha en stemme, pass på hva den stemmen sier."
Han snakket om antisemittiske nazister.
Det gjør han alltid.
To nazister går på bar, og en sier: "Hvem tar selvangivelsen din?"
Men en stemme... Takk.
Men en stemme er noe mektig.
Den kan belyse noe som gjemmer seg i mørket.
Den kan få noen karer til å sette seg når de vil gå.
Ja, sett dere!
Den kan forandre måten folk tenker på,
noe som kan forandre oppførselen til folk,
men den kan ikke gjøre noe om du holder munnen lukket.
Leksen er lært, for faen!
Takk og ha en god kveld.
Tekst: Bente
Kreativ leder Heidi Rabbevåg