A káprázatos Mrs. Maisel
Bosszú.
Akarom.
De még mennyire. Szükségem van rá.
Vágyom rá.
Olyannyira, hogy szinte felemészt.
Bosszú.
Vannak időszakok az életünkben, amikor minden remekül megy,
aztán egyszer csak, a semmiből
ott terem valaki, és jól belerondít.
És nem számítunk rá, mert lefoglal a saját boldogságunk.
Tudom, ilyen az élet.
Néha beüt a szar.
Mondhatnánk, hogy „légy férfi, és engedd el”.
De én nő vagyok, szóval a francba vele!
Kérem, ami jár nekem!
Bosszút akarok állni.
És most valódi bosszúról beszélek,
nem egy örökös előfizetésről az Őrtoronyra,
hanem shakespeare-i, véres, fájdalmas,
lélekölő bosszúról.
Előásom a klarinétomat, és egész nap klezmert játszom
a szomszédodban.
Besurranok a pincédbe halat sütni.
Összebarátkozom az egyetlen lányoddal, bemutatom egy költőnek,
aztán kárörvendek az esküvőjükön.
Médeia szintű bosszúról beszélek.
Szétfeszít a düh. De miért is?
Az Apollo-show miatt!
Már tudjátok, miért. Ez így nem az igazi. Jól van.
Igen. Én voltam.
Álltam a kifutópályán, nem a pályaudvaron
a bőröndömet szorongatva. Bőröndöt, egyes számban.
Már ovis korom óta több bőrönddel utazom.
Csak álltam ott és néztem, ahogy felszáll a gép,
és rádöbbentem,
hogy megint jött egy férfi, és elcseszte az életemet,
és ugyanúgy, mint először,
csodásan kiöltöztem az alkalomra.
Rohadt bosszú!
-Hová megyünk? -Vissza a városba.
-Otthon felejtett valamit? -Csak vezessen.
-Mi van veled? -Semmi, csak...
Komolyan, mi olyan vicces?
Mit csinálsz? Az a kalapod volt. Még az árcédulát se vetted le.
Miriam, kérsz egy nyugtatót?
-Hé! -Nem kell.
Azzal teljes a szetted. Abbahagynád?
Semmit se akarok látni a taxiban, aminek köze van a ma estéhez.
-Én leszek a következő? -Álljon meg!
Mi?
Te rohadék!
Nyertem.
Azt hitted, le tudsz győzni, de nem sikerült.
Ez az! Mutasd meg neki!
Most, hogy a szoknya megtanulta a leckét, visszaszállhatnál... Miriam!
Oké. Ez a város dolga lenne, de...
Rohadt este! Rohadt ruha! Rohadt világ!
-Hagyja abba! -Gyűlölöm ezt a taxit!
Ez a taxi vitt a reptérre, amit gyűlölök,
ahol ott állt az az utálatos gép
-a kifutópályán. -Mit csinál?
Gyűlölőm a zenét! Gyűlölöm a kottatartókat!
Gyűlölöm a mikrofonzsinórt! Gyűlölöm a színpadi fényeket!
Miriam! Elég volt!
Megbolondult.
Hagyd abba!
Te hagyd abba!
-Elvesztetted a fejed? -Igen!
A fejemet, a munkámat, a karrieremet.
Nem vesztetted el a karriered.
Egy világsztárral turnéztam, aztán hirtelen...
Szóba se állt velem.
-Azt hittem, barátok vagyunk. -A showbizniszben?
Elcsesztem.
Nem a te hibád. Ott kellett volna lennem.
Akkor nem beszélsz Reggie-vel.
-Veled beszéltem volna. -Lenyugtattalak volna.
És lenyugodtam volna.
És nem intézted volna el a karrieredet.
-Elintéztem a karrieremet? -Te mondtad.
De azt mondtad, nem igaz.
-Meg akarod ütni a kocsit? -Nem hiszed, hogy van visszaút?
Ha ott vagyok, nem adod elő azt a szörnyűséget.
Jó voltam. A nézők nevettek.
-Ha ott vagyok, máshogy alakul. -Beégtem volna.
Igen, és most úton lennénk Prágába.
Akkor is kirúghattak volna.
Nem. Szégyenkeztél volna,
aztán felszállsz a gépre, és Prágában is beégsz.
-Mi van? Miért? -Azok nem nevetnek.
Megnevettettem volna a prágaiakat.
Mégis mi a francról beszéltél volna?
Kitaláltam volna valamit. „Helló, Prága! Emlékeztek a zsidókra?”
Elvigyelek?
Látod, még mindig szeretnek.
Nem akarok visszamenni Queensbe.
Nem vagyok kész szembenézni a valósággal.
Én se akarok hazamenni.
Jackie mennyezetet vakol, Chester meg megállás nélkül szellent.
Lassan nyugdíjba mehetek ebből a fuvarból.
Csak vigyen a Village-be.
Az ágat is akarod hozni?
Nem.
Ez végig nálad volt?
Nem akartam, hogy berúgj és megőrülj.
Add ide!
A fenébe! Most vettem ezt a ruhát.
Rémesen ragad a padló. Fel szokták mosni?
Naponta kétszer. Mindig beszámolnak a fejleményekről.
-Megbeszéljük a szappan-víz arányt. -Jól van.
-Tényleg rohadtul ragad. -Te jó ég!
-Biztos nem gond, hogy itt vagyunk? -Nem.
Felhívtam a tulajt, és megengedte,
aztán a fejeseket is megkérdezte.
Jól van.
Imádom, hogy hirtelen senkit se akarsz feldühíteni.
Ezt elrejtettem, amikor legutóbb itt húztam meg magam.
-Van egy kis szódád? -Minek?
Hogy kivegyem a foltot.
-Próbáld benzinnel. -Komolyan?
Az meg egy gyufa rögtön kiveszi.
Zseniális! Felléphetnél Shy Baldwin előtt.
-Válasszak helyet? -Igen. Feküdj, ahova csak akarsz.
-Nekem ott kell aludnom. -Oké.
Rosszat álmodtam, amikor ott aludtam. Meg ott.
Nem ugyanazt, de éppolyan rossz volt.
Ezért ott középen szeretnék aludni, ha nem baj.
Ha baj, akkor is ott kell aludnom.
De a többiből te választasz.
Szóval választhatok a rémálom helyek közül. Kösz!
Egész éjjel itt leszünk.
Nos, itt vagyunk.
Ahol elkezdődött.
Amikor először láttalak, a pult mögött álltál.
Joel még a férjem volt.
Fellépni készült. Hoztam neki marhaszegyet.
-Emlékszel, mit mondtál nekem? -Nem.
De a „cseszd meg” tuti elhangzott benne.
Ki gondolta volna, hogy alig két évvel később
újra itt kötök ki berúgva, alsóneműben?
Másik alsóneműben.
Azt most találtad a padlón?
Igen.
Túl sok holmit csomagoltam.
Susie!
Ma is tízzel kevesebb újságot hoztál? Minden nap 10-15-tel megrövidítesz.
Igen. Szállj le rólam!
SHY BALDWIN DRÁMA A TURNÉN
Ez komoly?
Ha el akarja olvasni, vegye meg.
Már így is megrövidítettek 15-20 újsággal.
Bocsánat. Azt hiszem, van itt valamennyi.
Nem.
Ez se az.
Ez nem az én kabátom.
-Susie! -Mi a francot csinálsz?
Senkit se szabad felébreszteni egy rémálom közepén.
A postán voltam, és nem haladt a sor.
Kell a pénzem.
-Miért van rajtad a kabátom? -D-8.
-Nem... -D-8.
Jack Ballard lép fel helyettem!
Ő helyettesít.
-Nem is kell elolvasnom? -Kitervelték!
Ezt már tegnap leadták a lapoknak, és mégis magukkal vittek,
hogy álljunk ott, mint két idióta.
Azt hittem, Ballard meghalt.
-Meg akartak alázni minket. -A temetésén is voltam.
Máris benne van az újságban. Moishe fel fog robbanni.
-Ki az a Moishe? -Az apósom.
-Ha meglátja, tudni fogja, hogy kirúgtak. -Na és?
Ő adott kölcsön, hogy megvehessem a régi lakást.
A szerződésem volt a biztosíték.
Annyira örült a karácsonyi fellépésnek.
-Visszavásároltad a régi lakásodat? -Igen.
-Mikor? -Tegnap.
-Tegnap veled voltam. -Nem egész nap.
Négy órára magadra hagylak,
erre kinyírod a karrieredet és veszel egy lakást.
-Szóval mégis kinyírtam? -Miért vettél lakást?
Nincs pénzed!
Hogy érted, hogy nincs?
Persze, valamennyi van.
Mindent félretettem, amit kaptam.
Tudom. És vigyázok is rá.
Csak...
Miért vetted meg a lakást?
Mert nem akarok többé Queensben élni a volt apósommal és anyósommal.
Tudom, hogy érzelmi döntés volt, de megtettem.
Most rögtön fizetnem kell neki valamennyit, hogy időt nyerjek.
Szóval szükségem van a pénzemre.
-Mikor? -Ma.
Rendben.
Még ma megkapod a pénzed.
Most nincs nálam a főkönyvem.
Bele kell kukkantanom, hogy minden főkönyvelve van-e.
Értem.
Volt pár kiadás, amit le kellett vonnom a pénzedből.
-Üzleti kiadások. -Oké.
És vettem hajlakkot is, emlékszel?
-Megkértél, hogy vegyek. -Persze.
Ránézek a főkönyvre, elmegyek a bankba, és hozom a pénzt.
-A drága hajlakk árát leszámítva. -Remek! Köszönöm.
Nem tudom, mire kell annyi hajlakk.
Szóval...
-Telefonálni akarsz? -Hogyan?
-Addig hátra mehetek. -Nem akartam telefonálni.
Nem állhatok csak úgy a telefon mellett?
Tudod mit? Levegőzöm egyet.
Kinyújtóztatom a lábam.
-Kérsz valamit? -Csak a pénzemet.
Jó. Rögtön jövök.
-Hé, használnom kell a telefont. -Épp udvarolok.
-Hé! -Oké.
Letette.
Ha elég szorosra kötötte a csomót, még ott lesz, amikor visszaér.
-Tess, én vagyok az. -Susie?
-Nagyon korán van. -Van valami hír a biztosítóról?
-Várj! -Mi az?
-A francba! -Mi az?
Hirtelen azt hittem, hogy Skint meghalt.
-Az életem dióhéjban. -Koncentrálj!
-Kell a csekk. -Igen. Tegnap hívtak.
Azt mondták, bemehetünk érte.
Jó! Azonnal elmegyünk érte. Egy óra múlva ott leszek.
Jól van. Jézusom...
Jó napot! Segíthetek?
Maga a...
Várjon!
Kezdek belejönni.
Múltkor megkértem a szerelőt, hogy javítsa meg a vécét.
Megjavította a mosdót, szóval már alakul.
Lássuk.
Helló!
Van még, csak...
Van magának...
Valami. Hol az ördögben van a "valami"?
Várjon, meglesz.
Van magának...
Várjon. Öt perc.
Igen. Arra tessék.
Nem törődtél se velem se anyáddal.
Ez így van. Nem törődtél velem.
-Túl magasra tetted a lécet. -Nem figyeltél egyáltalán.
Nem lehet veletek beszélni.
Mindent megpróbáltam, épp csak nem gyújtottam fel a helyet.
Miért nem jutott eszembe hamarabb?
Honnan tudod, én mit akarok?
Nem hallgatsz meg. Csak magaddal törődsz.
Hogy te mit akarsz.
Ez nem igaz!
Keményen dolgozom a családért!
Mindig engem küldesz a...
Csengettek?
-Ez komoly? Ráküldted Li Weit? -Ne kiabálj!
-Mi folyik itt? -Nem tudtam, hogy őt küldik.
Vagy hogy befér az ajtón.
Hallom, jól megy a klub.
Mondd meg neki!
-Hallotta, hogy jól megy a hely. -Várjanak!
-Ugye viccelsz? -Már én is ide tartozom.
Megtanulom a nyelvet.
Jól van.
A... helyem...
-Joel! Itt őszülünk meg. -Igaz!
Mondd meg nekik, hogy a klub nagyon pörög.
Az első néhány este telt ház volt.
A klub nagyon pörög. Mindig telt ház van.
És nagy terveim vannak. Privát események, különleges estek.
Ételt is akarok kínálni.
Privát események, ételt is akar kínálni.
Lehetne lelkesebben? Próbálom meggyőzni.
Nem kell se étel, se privát események, se konyha!
Büdös lesz tőle a pénz!
Vagy visszavesz belőle, vagy vége.
Mit mondott?
-Ezt nem mondom! -Te mit mondtál?
Mondd meg neki!
-Miért dühösek a szüleid? -Nem a szüleim.
Régen hallgatott rád.
Te hagytad iskolába járni.
Ez a törvény!
Nekem szülőnek hangzanak.
Túlságosan megkedvelted. Nem ezért vontunk be!
Én mindent megtettem!
Még egy kínai lemezekkel teli zenegépet is adtam neki.
Az hónapokkal ezelőtt volt! Most meg vécépapírt hozol neki!
Elég volt!
Többet nem találkozhatsz vele!
Küldd el!
Most!
Szóval?
Túl jól megy a klub.
-A legtöbb tulaj örül ennek. -Nem mondtam, hogy ők a tulajok.
Egy törvényesnek látszó üzletet akartak, ami nem kelt feltűnést.
Egy rosszul menő klub jó álca a játékteremnek.
A sikeres klubra viszont felfigyelnek.
-Azt hitték, belebuksz. -Miért?
Mert zsidó ex-kereskedő vagy
egy 19. századi szótárral, aki klubot nyitott a kínai negyedben.
Én...
-A francba! -Nem voltak nagy elvárásaim.
-És miért dühösek rád? -Mert...
meg kellett volna buktatnom.
Ezért adtad a zenegépet?
Nem, az ajándék volt.
Szóval ha jól értem,
az emberek, akik talán a szüleid
és talán a főbérlőim,
-azt akarják, hogy elbukjak vagy... -Elmenj.
Azt hittem, hogy meghaljak, de ez jobban hangzik.
Hé, Mata Hari! Most kinek az oldalán állsz?
A tiéden. Esküszöm.
Nem tudom, az segít-e vagy sem.
Köszönöm!
Nincs mit, haver!
-Gyorsabban! -Nézd!
Ethan, ez csodálatos.
Gyerekkoromban volt egy zoknim.
Azzal játszottam.
A kezemre húztam és azt kérdeztem: "Hová tűntek az ujjaim?"
Ez volt a játék. Vége. És senkit se érdekel.
Jól mondtad, Moishe.
Egyetek knisht. Most sült ki.
-Mit olvasol? -Könyvet.
-A Nyúl Pétert? -Nem a Nyúl Pétert.
-Én olvastam a Nyúl Pétert. -Akkor jöhet Proust.
Miért van bunda a szád felett?
Bajusznak hívják.
Olyan, mint egy ronda hernyó.
-Nem is! -De igen!
-Megmozdult. -Persze, mert beszélek.
-Hagyd abba! -Felveszem.
-Ne, majd én. -Már felálltam.
-Felveszem, Rose! -Istenem!
Gonoszak, és egy felnőtt se tesz ellene semmit.
-A csudába! -Maisel rezidencia.
-Shirley! Miriam vagyok. -Helló, Miriam!
Miriam az!
-Honnan hívsz? Prágából? -Igen. Prágában vagyok.
Fényképezz sokat, és mondd nekik, hogy szereted Jézust.
Mi ez a hangzavar?
-Ethan szülinapja. -Nem most van.
De igen. Három tortát is sütöttem.
Ethannek nincs szülinapja.
Ahogy akarod. Meg kell néznem a húst! Beszélj apáddal!
Szia, Miriam! Prágában vagy? Minden beszélgetésbe sződd bele Jézust.
Miért mondta Shirley, hogy Ethannek zsúrja van?
-Novemberben van a szülinapja. -Már nem.
-Ezt hogy érted? -Egyikünknek se jó a november.
Moishe akkor kapja a tavaszi szöveteket.
Shirley unokatestvére, Yetta látogatóba jön.
Azt nem tudom, anyád mit csinál, de neki se volt jó.
-Dolgozom, Abe. -Azt állítja, hogy dolgozik.
-Egyikünknek se volt jó. -Átütemeztétek Ethan születésnapját?
Öt éves. Mit számít?
-Apa! -Mi az?
Három tortát is kapott, és elvisszük Coney Islandre.
-Nem tudom elhinni! -Mit számít ez neked?
-Úgyse lennél itt. -Mi a gond?
Bosszús, mert áttettük Ethan szülinapját.
-Miért? -Nem tudom.
Nem változtathatod meg csak úgy a szülinapját.
A testvéredét is megváltoztattuk. Soha nem jött rá.
Kik vagytok? Ez már az embertelenség határát súrolja.
Szívtelen és... Az enyémet is megváltoztattátok?
Nem. Figyelj, Miriam, hamarosan indulunk Coney Islandre.
Ethan! Kívánj neki boldog szülinapot.
-Ethan! -De nem...
Szia, anya! Kaptam egy tűzoltóautót, fegyvereket és baseball-labdát.
Fel fogunk ülni az óriáskerékre.
Édesem, ez nagyon izgalmas, de igazából nem ma...
-Boldog szülinapot, kicsim! -Tortát akarok!
A Myerson csekkért jöttünk.
Susie vagyok. Ő a testvérem, Tess.
-Hogy vannak ma reggel? -Jól. Csak a csekket akarjuk.
Hadd nézzem!
Önök Mr. Frick ügyfelei.
-Igen. -Foglaljanak helyet. Szólok neki.
-Mondja neki, hogy hozza a csekket. -Jó!
-Nyugi! -Majd megnyugszom, ha meglesz a csekk.
Nos, a Myerson lányok. Nagyon örülök.
-Én Dooley vagyok. -Senkit se érdekel.
A csekkért jöttünk.
Nem miattam? Ez rosszul esik.
-Vicceltem! Kérnek kávét? -Nem.
-Forró csoki van? -Lufit is kérsz?
Csak a csekket kérjük.
De Mr. B. is köszönni akar.
-Ki? -Remek fickó. Jöjjenek!
Helyezzék magukat kényelembe! Mindjárt itt lesz.
Susie, én nem mindig mérem fel jól a helyzetet,
-de ez egy kicsit... -Elcseszett.
Hol vagyunk?
-Nem akartam megijeszteni. -Nem ijedtünk meg.
Imádjuk a titkos szobákat, és a kilincs nélküli ajtókat.
Mr. Bartosiewicz vagyok. Szólítsanak Mr. B.-nek!
-Susie vagyok. Ő Tess. -Tudom, kik maguk.
Üljünk le.
Lássuk, mi van itt.
Csak beugrottunk a csekkért, ahogy Mr. Frick mondta.
Ezért vagyunk itt.
A csekk miatt.
-Meg fogják kapni. -Remek!
Csak lenne még pár kérdésünk.
Hol voltak, amikor értesültek róla?
Miről?
A tűzről.
Templomban.
Templomban?
Igen. Általában ott vagyunk. Vagy oda megyünk.
Vagy onnan jövünk.
És ön?
Hozzám is írja be a templomot.
Rendben. Tehát mindketten templomban voltak.
Igen. Ott talált ránk Tess férje.
Ő mondta, hogy tűz volt.
Nagyon felzaklatott. Hála Istennek, épp templomban voltunk.
És a férje is megerősítené, hogy épp templomban voltak?
Sokat iszik, úgyhogy kiesik neki ez-az.
-Van ötletük, hogy kezdődött? -Az ivás? Az családi dolog.
-A tűzről beszél. -Vannak esetleg ötleteik?
Talán anya elaludt cigarettával a kezében.
Igen. Az elég gyakori. Persze az önök édesanyja halott, szóval...
Tényleg. Elfelejtettem. Meghalt.
-Tess? -Hibás vezetékek!
-Ez jó. Hibás vezetékek. -Érdekes.
Szóval nyomozás folyik, vagy...
-Csak dolgozom az ügyön. -Ügy.
Szóval ez egy ügy?
Tudja, a szomszédok azt mondták, hogy láttak pár nőt
egy evezős csónakban.
Mivé lesz a világ?
Azt mondták, hogy söröztek és nevetgéltek.
Nem tudják esetleg, ki lehetett az a két nő?
-Nem. -Fogalmam sincs.
Jól van. Sajnos még a végére kell járnunk
pár dolognak, mielőtt kiadhatjuk a csekket.
Jelentkezni fogunk.
-Nincs csekk? -Ma nincs.
De Denise hozott be kávés sütit.
Szerezhetek egy darabot.
És nem kaphatnánk némi előleget? Mondjuk 10%-ot, törődésük jeleként.
-Az jó lenne, igaz? -Igen.
Akkor elmehetünk?
Miért ne mehetnének.
Nagyon örültem, Tess.
-Milyen kedvesnek tűnt. -Kedvesnek? Figyeltél te egyáltalán?
-Tudják, mit csináltunk. -Akkor mi lesz?
-Nem kapunk csekket? -Hívják a zsarukat.
-A ház miatt? -A gyújtogatás az gyújtogatás.
-Ez olyan sötéten hangzik. -Mit csináljunk?
Szerinted börtönbe kerülünk? Én nem akarok.
Akkor mondjuk nekik ezt.
Ne légy undok! Neked tettem szívességet.
Tudom.
Még egy szívességet kellene tenned nekem... Nekünk.
A sorsunk annak a fickónak a kezében van, és tetszel neki.
Én? Dehogy! Gondolod?
Csak egyikünket akarta az asztalra dönteni.
Ez kedves.
A mi oldalunkra kell állítanunk.
Rávenni, hogy szemet hunyjon afelett, hogy mi vagyunk a legrosszabb bűnözők.
-Biztos van rosszabb. -Bevállalod a csapatért?
-Az oldalunkra állítod? -Mit csináljak?
Amit az iskolaigazgatóval.
De férjnél vagyok!
Ha ez jelentene neked valamit, nem kérném.
Ribancnak tartasz? Szerinted bármit megteszek?
Láttam már kibuggyanni a melledet egy ingyen sörért.
Import sörért.
Nem mondom, hogy dugd meg.
De ha meglátod, gondolj egy üveg Heinekenre.
-Meglátom, mit tehetek. -Oké. Nekem mennem kell.
Minden rendben odalent? Csupasz, meg minden?
-Menj, kérlek! Most! -Oké. Szia!
-Ez megvan. -Remek!
Ebben mi van? Manny?
-Csészék. -Nincsenek csészéim.
-Kacatok? -Ki vagyok, a nagyanyád?
Nem az alsónadrágjaid. Nem megyek a közelükbe.
-Micsoda megkönnyebbülés. -Elszívok egy cigit.
-Itt nem gyújthatsz rá, Manny! -Még akkor se, ha segítettem pakolni?
És alsógatyák.
-Mit keresel itt? -Bejöhetek?
Nem mentél el Midge-dzsel a turnéra?
-De, csak... -Gyere be.
Hol van Midge? Turnézik? Jól van?
-Miriam jól van. -Az mit jelent?
-Kicsit bővebben, Susie! -Nyugi!
Istenem, de fura a kapcsolatotok.
Kell Midge pénze.
-Azt mondtad, ne adjam oda. -Tudom.
Azt mondtad, hogy semmilyen körülmények között se adjam oda.
Tudom, de...
Ráadásul soha nem adtad oda a pénzt.
Úgy volt, hogy odaadod, de nem kaptam meg.
Nem tudom, hogy adhatnám vissza.
És még ha oda is adtad volna, azt mondtad, ne adjam vissza.
-A lényeg, hogy nem kaphatod meg. -Oké.
-Akkor add kölcsön! -Adjam kölcsön...
Banki csekk lenne a legjobb, de készpénz is jöhet.
Hadd magyarázzam el!
Szóval megtiltottad, hogy visszaadjam a pénzt, amit oda se adtál,
de most adjam oda a saját pénzemet,
habár tudom, hogy amint megkapod, rögtön elveszíted?
Igen.
-Pihenő! -Mr. Maisel!
Illetéktelen behatoló miatt lezárták az épületet.
Rohadt lassan fut.
Ne merészelje még egyszer nem aláírni a vendégnaplót.
-Megértette? -Beszélgettünk.
-Kérem, folytassák. -Magánbeszélgetés volt.
Tiszteletben tartanám, ha aláírta volna.
-Susie... -Nézd, szükségem van a pénzre.
Kezdjük elölről?
-És ha lenne fegyverem? -De nincs.
Nekem van fegyverem.
Önnél van? Vagy el kell rohannia érte?
Mi történt a pénzzel, amit oda akartál adni?
-Amit Midge-nek őrizgettél? -Hagyjuk.
Susie!
Csak ne szólj erről Miriamnak, ha találkoztok.
Itt van? Azt hittem, elment Prágába.
-Mennem kell. -Jobb is, ha megy.
Egyébként szép, hogy az anyáddal élsz.
Nem ártana neki egy nagy pofon.
A francba!
Még egyet.
1960. ÁPRILIS
Június van.
Szeretjük a képet.
Mit játsszunk? Sportos embernek tűnik.
Ha kitalálom a lapját, vesz nekem egy italt.
-Tűnés! -Kösz, nem. Ezt imádni fogja.
-Mondja meg neki. -Nem ismerem.
Nagyon híres vagyok.
Európa koronás fői előtt léptem fel,
és a testük előtt, ha még az is megvolt.
Együtt ittam a királynővel...
Csúszós a szék. Micsoda hír lenne!
"A halál oka: csúszós bárszék."
Kevésbé férfias, mint háborúban elesni, vagy megfulladni a steaktől.
Jézusom!
Húzzon egy kártyát! Pacifista vagyok, és vegetáriánus,
úgyhogy az én végzetem a bárszék lesz.
Tegye vissza!
-Bumm! Ez volt az? -A francba! Igen.
-Whiskyt tisztán. -Szedd össze!
Gondolj egy számra! Ha kitalálom, te szeded össze a kártyákat.
-Gyűlölöm a bűvészeket. -Csak Alfie az.
Törzsvendég.
Ha kihúz egy érmét az orromból, feldugok egy nyulat a seggébe.
Húzzon egy lapot! Ha kitalálom, fizet egy italt.
-Talán majd máskor. -Rossz napja van?
-Azta, ez ám a varázslat! -Csak szórakozásból, melyikben van?
-Talán ovisnak nézek ki? -Csak lazításképp.
Abban. Láttam, ahogy felvetted.
Melyikben van? Tudom, hogy gondja van a pénzzel. Igaz?
-Hogyan? -Melyikben van?
-Háromból kettő. -Ez annyi volt.
Négyből három. Nem hagyhatom, hogy veszítsen, igaz?
-Hé, honnan... -Válasszon egyet.
-Úgysem találom el! -Legyen egy kis hite!
Alfie, gyerünk!
-Én megpróbáltam. -Szívass valaki mást.
Nem jó ötlet egy bárban üldögélni, amikor depis az ember.
És csak mondja tovább.
Néha olyan helyre kell menni, ami megmosolyogtat.
Alfie!
Hol lenne most legszívesebben?
Bárhol máshol.
Mi ennek a helynek az ellentéte?
Mondjuk... ez.
Mi a franc?
-Mi az ördög történt? -Vettél neki egy italt.
Gyűlölöm a bűvészeket.
Maradjatok együtt!
-Nézzétek, fiúk! -Nem igazi sellő.
Az előbb tőle vettünk savanyúságot. Mozgás!
Abe, a mókamester!
Eredetileg nem egész naposra terveztük.
Úgy volt, hogy felülünk az óriáskerékre, aztán irány haza.
Nem volt tervben, hogy végigjárjuk Coney Islandet.
Már két órája az óriáskerék felé tartunk.
Megálltunk játszani és pólót venni,
testépítők és cowboyok kivágott feje helyére dugtuk a miénket
pár vicces kép kedvéért. Hagyjatok!
Ideje azt csinálnunk, amiért jöttünk.
Gyertek!
Édes, jeges finomság Elolvad a szádban
-Az Isten szerelmére! -Jacobnak, Petey-nek,
Moishe-nak és Joelynak...
Megint megálltunk.
Egy Rose-nak, egy nekem.
Nem tudunk egyszerre jégkrémet osztani és haladni.
-Nagyi! -A szülinapos!
Mire odaérünk... Én nem kapok jégkrémet?
Te nem eszel jégkrémet.
Te semmit sem eszel, mégis kaptál.
-Innom kell valamit. -Elveszítjük a többieket.
Majd visszajönnek.
Egyszer ez alatt izéltem meg anyádat.
Köszönöm.
Gondoltam, örülnél egy családi történetnek.
-Kettőt kérek. -Adom.
-Minden rendben a klubban? -Igen.
Miért kérdezed?
Ilyen arcot vágnak a Maisel-férfiak, ha munkahelyi vagy prosztata gondjuk van.
Én csak...
A tulajok haragszanak rám.
Miért?
Mert a klub miatt túl sok figyelmet kap a másik üzletük.
-Tudod, a lenti. -Igen.
Nem háborúzhatok velük. Több okból sem.
-Akkor fizetned kell. -Fizetek.
Nem bérleti díjat, te yutz. Kenőpénzt.
Nem hiszem, hogy erre játszanak.
A pénz a világon mindent megold.
A fiad teljesen odavolt, amikor nyert a vakondos játékban.
Szerinted tényleg ennyire jól megy neki?
Csak a mellette ülő srácot találta el.
Csak adtam egy ötöst a fickónak, és Ethan rögtön megnyerte a játékot.
-Megkapta a babát. Mit tanultunk? -Semmit.
-Azt se, hogy kell leütni a vakondokat. -Véletlen volt.
Tudtad, hogy rossz felé megyünk, de nem szóltál.
Most újra meg kell kerülnünk az ejtőernyős játékot.
Ha hányás hullik ránk az égből, az a te hibád lesz!
Ez egy csodálatos gép, Mr. Weissman!
Csodás képeket készítettem a sétányról, a vízről
-és a lovacskás dologról. -Gyorsabban.
-Készíthetnénk egy közös képet. -Szó se lehet róla.
Jó napot. Szeretnénk...
Fiúk, hoztatok magatokkal pénzt? Nem.
Remek. Ezek szerint én fizetem.
Joey!
Mondd meg a szüleidnek, hogy övék a bevétel 10%-a.
Nem mondtam, hogy ők a szüleim,
és az nem zsarolás volt.
-Ez az ajánlatom. -Ötöt mondok, hadd mondják ők a tízet.
Sokkal sikeresebb vagy, mint kellene.
Most, hogy vége a kereső-pusztító küldetésnek...
Csak pusztító küldetés volt.
Azért még átjössz?
Igen. Gyakran. Túl gyakran.
Ha ez megnyugtat, a bérleti díj nagyon alacsony.
-Az is valami. -Jövőre megemelik.
-Nevetségesen magas lesz. -Remek!
-Este találkozunk? -Igen.
A pénzbehajtó ruhámban leszek.
Neked még az is jól állna.
Perecet tessék! Itt a perec!
Ez egy dollárral kevesebb.
-Tartozik egy dollárral! -Vagy menj oda, és beszélj vele,
vagy törődj bele.
De ha odamegyek, jöttök utánam,
és soha nem fogom tudni...
újra pályára állítani ezt a vonatot.
-Ki kér tölcsérfánkot? -Mondjátok, hogy "csíz"!
Visszaveszem a fényképezőgépet.
Háromkor telefonálnom kell.
Addig vagy végeznünk kell, vagy utána szállhatunk fel.
-Kit hívsz? -Egy potenciális ügyfelet.
Ez már megint az a házasságszerzés?
Komolyan nem értem.
Elég, ha én értem.
Ennyire lusták az emberek?
Egyedül nem tudnak párt találni?
-Te se találtál. -Dehogynem.
Sonján keresztül ismertelek meg.
-Igen. Sonja a kerítő. -Anya!
-Miriam! -Anyu!
Valakinek váratlan szülinapja van.
-Mit csinálsz itt? -Azt mondtad, Prágában vagy.
-Igen. -Majd később megmagyarázod!
Mindenki szálljon be!
-Nem turnézol? -Hagytad, hogy ezt tegyék?
-Nem volt ráhatásom. -Nekem sem.
Ha tudtuk volna, hogy jössz, holnapra halasztjuk a zsúrt.
Reméltem, hogy beszélhetünk a történtekről.
-Nincs idő! Mozgás, Rose! -De apa, én...
Miriam, később majd figyelünk rád. Menj, Ethan.
Csak egy percet kérek.
Sajnálom! Jacob, Petey! Gyere, Zelda!
-Én itt maradok. -Apa, kérlek!
Ezt visszaváltanád?
Említsd meg, hogy egy dollárral kevesebbet adott vissza.
És ha látsz a közelben hivatalos személyt,
nagyon hangosan panaszkodj! Aztán sírd el magad és ess össze.
Várj!
-Azt akarom... -A jegyeket kérem!
-Bocsánat, muszáj... -Hé, hölgyem! Mit csinál?
Anya, tényleg muszáj...
Miriam! Nem értem.
Hogy lehetsz itt, ha reggel még Prágában voltál?
-Úgy döntöttem, hogy előbb hazajövök. -Miért?
Mert azt mondták.
-A Csehszlovákok? -Nem!
-Törölték a turnét? -Nem. Csak engem.
Hogyan?
Mondtam valamit a színpadon, ami nem tetszett nekik,
ezért kirúgtak.
-Ne! -Mi van? Mit mondtál? Mit mondott?
-Ez szörnyű! -Mit mondtál a színpadon?
Csak viccelődtem, ahogy azt elvárták tőlem,
de megharagudtak és ejtettek indulás előtt, a kifutópályán.
Mindenki szeme láttára? Milyen megalázó.
-Azt mondtad, kirúgtak? -Igen, Moishe, kirúgtak.
Ezt aggasztónak találom. Különösen hiteleződként.
-Tudom, Moishe. -Mit mondtál?
-Sajnálom! -Hitelezőt mondott?
-Kárpótollak, Moishe. -Ez meg mit jelent?
A szerződésed volt a biztosíték. Tudod, az mi?
Tudom, de úgyis elmondod.
Azzal vettél rá, hogy eladjam neked a lakást.
-Milyen lakást? -Írtak benne a pénzről
és egy karácsonyi fellépésről Bob Hope-pal!
Arra emlékszel?
Bob Hope-ról szó se volt, Moishe.
-Milyen lakást? -A miénket.
Megvetted a lakásunkat?
Igen, megvettem a lakásunkat.
És apámtól kértél pénzt?
-Az miért baj? -Nem baj.
-De rohadtul az! -Nem értem.
-Mit vett meg? -A lakását.
-Milyen lakást? -A mi lakásunkat.
-Nektek nincs lakásotok. -A régi lakásukat, Abe.
Hihetetlen, hogy apámtól kértél kölcsön.
Azt szeretném megjegyezni,
nagyon bosszankodó hangot ütöttem meg. De megtettem.
-Miért csináltad? -Mert szerettem azt a lakást.
Mert boldog voltam ott.
Szeretném, ha a gyerekek ott nőnének fel.
-De nincs udvara! -Tudom, Shirley!
Visszatérhetnénk arra, hogy megsértettek és rászedtek?
Nem szedtek rá.
Nem sértegettelek, ő pedig nem tudta, hogy kirúgják.
-De sejtenie kellett. -Miért?
Mert nem vagy vicces.
Számtalanszor mondtam neked, de nem hallgattál rám.
Így van!
Kitalálom, hogyan fizessen vissza a pénzt.
-Mennyit kértél kölcsön? -Miért?
-Midge-hez beszélek. -Kettesben jobb lenne?
Talán segíthetek neki.
-Sonja nem kerítő volt. -De igen.
Nem. A kerítőknek fizetnek. Neki senki se fizetett.
Az anyád fizetett neki.
-Mi? -Abe, az Isten szerelmére!
Harminc voltál, és nőtlen. A ruhatáradról ne is beszéljünk.
Neki adták a megtakarítási kötvényeiket,
és egy török ünnepi puskaszettet apámnak.
-Onnan szerezte? -Kell egy toll.
Van önöknél toll?
Nem kellene minden helyzetre felkészülniük?
-Ilyen a cserkészet. -Muszáj számolnom kicsit.
Nem kell. Vissza fogod kapni a pénzed!
Nem hiszek neked!
Nem hazudnék a fiam kamu szülinapján.
-Mi? -Az a mi lakásunk volt.
-Meg kellett volna beszélnünk. -Miért?
Szólhattam volna, hogy ne kérj kölcsön apától.
Hirtelen én lettem a rosszfiú?
Hogy jutott eszedbe, hogy megvedd?
Hogy kötöttem ki egy ketrecben Petey-vel és Jacobbal?
Ez a fánk mesés.
Ethan! A te fánkod is mesés?
Jacob! A te fánkod is mesés?
Petey! A te fánkod is mesés?
-Fogja be, hölgyem! -Maga fogja be!
-Nem, maga fogja be! -600 méter magasan vagyunk.
Veszélyes dolog ilyen magasan közölni egy zsidóval, hogy rászedték.
És mi van a katolikusokkal?
Ez a vicc került az állásodba?
-Visszafizetem a pénzt! -Ha annyi pénzem lenne...
-Mi? -Ha annyi pénzem lenne.
De nincs, mert kirúgtak.
Ki kér még fánkot?
Nem így akartam elmondani.
Ha hazaérünk, majd leülünk és megbeszéljük
normális, civilizált emberek módjára.
Eszméletlen!
Mondd, hogy "csíz"!
Munkából hazaérve minden nap egy listát találok.
'Vidd ki a szemetet, sétáltasd meg a kutyát."
-Van kutyátok? -"Egyébként van egy kutyánk."
Tudom, hogy voltak problémáink,
és én mindent meg is teszek, de ő jottányit se enged.
Jó éjszakát! Viszlát legközelebb!
Folyton a titkárnőképzőben van,
ez magyarázhatja a profi listáit.
-Épp kinn vagyok Fletcherrel. -Kivel?
A kutyával. Jár az agyam, és kezdek bedühödni.
Ma megmondom neki a magamét.
Szóval hazajön,
én meg csak állok ott, felkészülve a jeges,
átható tekintetére.
Azt mondom: "Beszélnünk kell."
Azt mondja, adjak egy percet. Bemegy a hálóba, aztán kijön.
-Anyaszült meztelenül. -Imogene?
Teljesen lefagyok.
Erre elmosolyodik és azt mondja:
"Jó szórakozást a klubban. Mondd meg Joelnek, hogy üdvözlöm."
Aztán halálos nyugalommal megfordul és kimegy.
Azt mondta, üdvözöl?
A francba!
Egy pillanat.
Az első behajtás!
Hivatalosan is beszálltunk a bizniszbe.
Ma este nyitva a bank. Gyere velem!
Ülj le!
-Szóval... -Egy szót se.
-Midge-nek kell a pénze. -Tudom...
Azt mondtam, egy szót se.
Kell neki a pénz, hogy kifizesse
apámnak a régi lakást, amit megvett tőle.
-Te tudtál erről? -Titokban csinálta.
-Szép munka! -Rúgj belém még egyet.
Oké. Szóval kell neki a pénz.
Úgyhogy írok egy csekket.
Te is írsz neki egyet ez alapján.
Megkapja a pénzét, és soha nem tudja meg, hogy elvesztetted.
Hihetetlen, hogy ezt teszed érte.
Nem is illik rád a legtöbb jelző, amivel illettelek.
De mielőtt ezt átnyújtom, elbeszélgetünk egy kicsit.
-A francba! -Igen, "a francba". Pontosan.
És most elmondod nekem,
mi történt, mit csináltál a pénzzel,
Midge mit hisz, meg ilyesmik.
-Mekkora italt kérsz? -Ekkorát.
Azonnal hozom.
Nincs üzenet? Biztos? Úgy volt, hogy lesz egy fellépésem a hétvégén.
Harry Corn se kapott üzenetet egy fellépésről?
És Chip Glenn?
Kinek a fellépését nyúlhatnám le?
Bostonban, Phillyben bejött, Denverben nem.
Keleti parti vicc.
Az ország minden részére van egy szendvicsem.
-Melyik a legviccesebb szendvics? -A hoagie.
Hoagie egy vicces szendvics.
Tedd el. Ha meglátják nálad, hazáig követnek, leütnek és ellopják.
Hazáig követnek? Ez csak 50 dolcsi.
Miért nem lopják el az utcán?
-Beszélhetnénk az üzletről? -Persze.
A múltat lezártuk. Shy kicsoda? Eggyel kevesebb mi?
Csessze meg! Kell egy terv a jövőre nézve.
Csak nem Mrs. Maisel?
Kértem, hogy ne csinálja.
Én csak megálltam köszönni egy komikustársamnak.
Nézzenek oda! Láttad ezt?
Igen, láttuk.
-Ez még jobb. -Mi az?
Csak a jó öreg lejárató cikk egy bizonyos Mrs. Maiselről.
A semmiből egyszer csak Lenny Bruce-szal haverkodik,
és Shy Baldwin előtt lép fel. A nő egy ribanc.
És kép is van.
"De a látszólag varázslatos belvárosi kedvenc
"hirtelen a csinos kis hátsóján landolt.
"A pletyka szerint Baldwin csapata nem teketóriázott,
"kirúgták ott helyben, a Penn Station hatos vágányánál.
"Ott találta magát munka nélkül, a bőröndjét szorongatva."
Legalább a hátsóm tetszik neki.
"Hasonló esett meg Sophie Lennonnal is.
"Mrs. Maisel nagyon ért a munkák megszerzéséhez."
"A nő egy ribanc."
"De az elvesztésükhöz még inkább.
"Egyébként is mi az igazság vele kapcsolatban?
"És mi történt pontosan az Apollo színházban?"
Ezt majd még elmondom.
-Az én munkám itt véget ért. -Szomorú kis ember vagy, Eugene!
-Igen, de vannak villanásaim. -Nincsenek.
Ki a franc ez a fickó?
-L. Roy Dunham? -Nem tudom,
de túl sokszor látta A siker édes illatát.
Az a legnagyobb szívás az egészben, hogy jó volt a műsorom.
-A nézők imádtak. -Tudom.
Azért imádtak, mert csak kisétáltam és beszélni kezdtem.
-Improvizáltam. -Mi a lényeg?
Hogy akkor vagyok a legjobb, Susie.
Gondolj csak az igazán remek fellépéseimre.
Ne a jókra, a hibátlanra csiszoltakra, hanem a fergetegesekre.
Az első, részeg, cicimutogatós jutott eszembe.
-A Sophie Lennon bemutató. -Most is fáj.
De fergeteges volt, igaz?
Aztán Penny Pann lejáratása.
Tönkretette a házasságomat és minden reményemet a boldogságra.
-Remek volt. Detroit. -Kansas City.
-New Orleans. -Myrtle Beach.
És az Apollo. Mindegyik páratlan volt.
-Amiket csak én tudtam megcsinálni. -Egyetértek.
-Susie. -Miriam.
-Tudod, mi a legjobb bennem? -A szerénységed?
Nem. Amikor önmagam vagyok.
Mikor lesz annyi hatalmam, hogy mondhassam: "Önmagam akarok lenni!"
-Mi lesz, ha soha nem hagyják? -Fogják.
Ahányszor színpadra lépek, önmagam akarok lenni.
-És az leszel. -Nem. Figyi!
Ha hetekre otthagyom Esthert és Ethant,
lemaradok az igazi és kamu szülinapjukról,
az iskolai előadásokról,
nem egy halom gyenge viccért akarom tenni.
Ha folytatom,
azt fogom mondani, amit gondolok.
Minden egyes alkalommal mondani fogok valamit.
Jól van.
Persze, ez a cél,
de ha Shy Baldwin vagy Pat Boone előtt lépsz fel,
lehet, hogy el kell sütnöd pár viccet a szobaszervizről.
-Akkor nem lépek fel mások előtt. -Mi?
Csak ott lépek fel, ahol azt mondhatom, amit akarok.
-Midge... -Lenny ezt tenné.
De ő Lenny Bruce!
Akkor csinálj belőlem sztárt.
-Hogyan, ha munkát se kapsz? -Nem tudom.
Te vagy a menedzser. Menedzselj!
Miriam, értem, amit mondasz,
de mindketten tudjuk, hogy ez a világ nem így működik.
Akkor változtassuk meg.
Az apám egyszer azt mondta:
"Ha lehetőséged van beszélni, vigyázz, mit mondasz."
Az antiszemita nácikról beszélt.
Ahogy mindig.
Két náci besétál egy bárba, és az egyik azt mondja...
De a hang... Köszönöm.
A hang hatalom.
Rávilágíthat a sötétben megbújó dolgokra.
Visszaültethet pár fickót, akik menni akarnak.
Igen, üljetek le!
Megváltoztathatja az emberek gondolkodását,
és általa a viselkedésüket.
De azzal nem érsz el semmit, ha befogod a szádat.
Nos, megtanultam a leckét!
Köszönöm! Jó éjszakát!
Kreatívfelelős Varga Fruzsina