‫גברת מייזל המופלאה‬
‫נקמה.‬
‫אני רוצה אותה.‬
‫אני רוצה אותה כל כך. אני זקוקה לה.‬
‫אני משתוקקת לה.‬
‫אני נשרפת לגמרי מהצורך בה.‬
‫נקמה.‬
‫ישנם רגעים בחיים שלך שדברים הולכים נהדר,‬
‫ואז פתאום אתה עובר את הפינה ובום,‬
‫מישהו נכנס והורס את זה בגדול?‬
‫ולא ראית שזה מגיע, כי היית עסוק מדי בלהיות מאושר.‬
‫ואני יודעת, אלה החיים.‬
‫דברים קורים.‬
‫אתה צריך להיות איש בוגר ופשוט להניח לזה.‬
‫אני אישה, אז קיבינימט עם זה.‬
‫אני רוצה את ליטרת הבשר שלי.‬
‫אני רוצה את הנקמה שלי.‬
‫וכוונתי לנקמה אמיתית,‬
‫לא "רכשתי לך מינוי לכל החיים לכתב העת של עדי יהווה",‬
‫אלא נקמה בסגנון שייקספירי, טבולה בדם, כואבת‬
‫והורסת נשמות.‬
‫אמצא את הקלרינט שלי מהתיכון ואנגן מוזיקת כלייזמרים לידך‬
‫עשרים וארבע שעות ביממה.‬
‫אתגנב לתוך המרתף שלך ואטגן דגים.‬
‫אתחבר עם הבת היחידה שלך ואכיר לה משורר‬
‫ואשב בחתונה שלהם ואצחק.‬
‫אני מדברת על נקמה בדרגה של מדיאה.‬
‫אני מלאה בזעם, ולמה?‬
‫המופע באפולו!‬
‫אתם כבר יודעים למה. זה לא כיף. בסדר.‬
‫כן, זאת הייתי אני.‬
‫עומדת שם על מסלול ההמראה, לא תחנת פן, דרך אגב,‬
‫ולא אוחזת במזוודה שלי, מזוודה אחת.‬
‫לא נסעתי עם מזוודה אחת מאז היום הראשון שלי בגן.‬
‫עמדתי שם וצפיתי במטוס ממריא‬
‫והבנתי, שוב,‬
‫שגבר נכנס לחיים שלי ודפק אותם‬
‫ובדיוק כמו בפעם הראשונה,‬
‫הייתי לבושה מדהים כשהוא עשה זאת.‬
‫נקמה ארורה!‬
‫- לאן אנחנו נוסעים? - בחזרה אל העיר.‬
‫- משהו שהיא שכחה לארוז? - פשוט סע.‬
‫- מה קורה כאן? - כלום. אני פשוט...‬
‫ברצינות, מה מצחיק?‬
‫מה את עושה? זה היה כובע. עדיין היה עליו תו המחיר.‬
‫מרים, אנחנו צריכות כדור?‬
‫- היי. - אני לא רוצה את זה.‬
‫זה משלים את הלבוש. את מוכנה להפסיק?‬
‫אני לא רוצה שום דבר שקשור לערב הזה במונית איתנו.‬
‫- אני הבאה בתור? מה? - עצור! עצור את המונית!‬
‫מה?‬
‫בן אלף.‬
‫ניצחתי.‬
‫חשבת שתוכלי לנצח אותי, אבל לא הצלחת.‬
‫כן, תראי לה.‬
‫עכשיו כשהחצאית למדה את הלקח, למה שלא תחזרי... מרים!‬
‫זאת העבודה של העירייה, אבל...‬
‫אני שונאת את הערב הזה והתלבושת הזו ואת כל העולם המחורבן הזה.‬
‫- אני שונאת את המונית. - תפסיקי!‬
‫המונית הזאת לקחה אותי לשדה התעופה שאני שונאת,‬
‫היכן שהמטוס שאני שונאת היה‬
‫- על מסלול. - מה היא עושה?‬
‫אני שונאת מוסיקה. אני שונאת כנים לתווים.‬
‫אני שונאת כבלים של מיקרופון. אני שונאת הוראות תאורה.‬
‫מרים, די.‬
‫היא מטורפת.‬
‫תפסיקי.‬
‫תפסיקי את.‬
‫- איבדת את השפיות? - כן.‬
‫את השפיות שלי, את העבודה שלי, את הקריירה שלי.‬
‫לא איבדת את הקריירה שלך.‬
‫הייתי במסע הופעות עם הכוכב הכי גדול בעולם ואז פתאום...‬
‫הוא אפילו לא מדבר איתי.‬
‫- חשבתי שהיינו ידידים. - בעסקי השעשועים?‬
‫פישלתי.‬
‫זאת לא אשמתך. הייתי צריכה להיות שם.‬
‫ואז לא היית מדברת עם רג'י.‬
‫- הייתי מדברת איתך. - הייתי אומרת, "תירגעי".‬
‫והייתי נרגעת.‬
‫לא היית עושה את הסט ההוא ומסיימת את הקריירה שלך.‬
‫- הקריירה הסתיימה? - אני חוזרת על מה שאמרת.‬
‫אמרתי כדי שתגידי שזה לא נכון.‬
‫- את רוצה להרביץ שוב למכונית? - את לא חושבת שאתאושש?‬
‫אילו הייתי שם, לא היית עושה את הסט הנורא ההוא.‬
‫הסט היה נהדר. הקהל צחק מכל בדיחה.‬
‫- היית עושה משהו אחר. - הייתי גרועה.‬
‫כן, והיינו במטוס לפראג עכשיו.‬
‫אם הייתי גרועה, עדיין היו יכולים לסלק אותי מהמסע.‬
‫את היית מושפלת,‬
‫אבל היית עולה למטוס ואז היית גרועה בפראג.‬
‫- מה? למה? - האנשים האלה לא צוחקים.‬
‫הייתי גורמת לאנשי פראג לצחוק.‬
‫לא היית בפראג. על מה היית מדברת?‬
‫הייתי מוצאת משהו. "שלום, פראג. אתם זוכרים את היהודים?"‬
‫צריכה טרמפ?‬
‫תראי, הציבור עדיין אוהב אותך.‬
‫אני לא רוצה לחזור לקווינס.‬
‫אני לא מוכנה עדיין להיות כישלון.‬
‫אני לא רוצה גם לחזור לדירה שלי.‬
‫ג'קי יתקין קירות מעוצבים. צ'סטר יפליץ המון.‬
‫בקצב הזה, אוכל לפרוש עם הסכום הזה.‬
‫פשוט תמשיך לווילג'.‬
‫את רוצה לקחת את הענף שלך?‬
‫לא.‬
‫היה לך את זה כל הזמן?‬
‫לא רציתי אותך שתויה ומתנהגת כמו משוגעת.‬
‫תני לי את זה.‬
‫לעזאזל, בדיוק קניתי את התלבושת הזאת.‬
‫וואו, הרצפה הזאת ממש דביקה. הם שוטפים אותה?‬
‫כן, פעמיים ביום. הם מתקשרים ומעדכנים אותי.‬
‫- אנחנו מדברים על יחס של מים לסבון. - טוב.‬
‫- היא ממש דביקה. - אלוהים ישמור.‬
‫- את בטוחה שזה בסדר שאנחנו כאן? - כן,‬
‫התקשרתי לבעלים, הוא שאל את ההנהלה‬
‫והם שאלו את מועצת המנהלים.‬
‫טוב.‬
‫אני אוהבת את זה שפתאום את דואגת לא לעצבן אף אחד.‬
‫החבאתי את הדברים האלה כאן בפעם האחרונה שהסתתרתי.‬
‫- יש לך סודה? - למה?‬
‫חשבתי לנסות להוריד את הכתם הזה.‬
‫- תנסי עם בנזין. - באמת?‬
‫כן. זה וגפרור יוציאו את הכתם.‬
‫ממש מצחיקה. את צריכה לחמם את שי בולדווין.‬
‫- לבחור מקום? - כן, איפה שבא לך.‬
‫- האמת שאני צריכה לישון שם. - בסדר.‬
‫פשוט היה לי סיוט כשישנתי שם ושם.‬
‫סיוט אחר, אבל גרוע באותה המידה. גם שם.‬
‫אז אני רוצה לישון שם באמצע, אם זה בסדר.‬
‫גם אם לא, אני חייבת לישון באמצע.‬
‫אבל בכל מקום אחר. הבחירה שלך.‬
‫אז אני יכולה לבחור מכל נקודות הסיוט. תודה.‬
‫נהיה כאן כל הלילה.‬
‫הנה אנחנו.‬
‫בחזרה היכן שהכול התחיל.‬
‫בפעם הראשונה שראיתי אותך, היית שם מאחורי הבר.‬
‫הייתי נשואה לג'ואל.‬
‫הוא עמד לעשות סטנד-אפ. הבאתי חזה בקר.‬
‫- את זוכרת מה אמרת לי? - לא.‬
‫אבל אני בטוחה ש"לכי תזדייני" היה במשפט.‬
‫מי היה מאמין שפחות משנתיים לאחר מכן,‬
‫אמצא את עצמי כאן שתויה ובתחתונים שלי שוב?‬
‫תחתונים אחרים.‬
‫הרגע מצאת את זה על הרצפה?‬
‫כן.‬
‫כנראה ארזתי יותר מדי.‬
‫סוזי.‬
‫גנבת ממני עשרה עיתונים היום? בכל יום חסרים לי בין עשרה ל-15 עיתונים.‬
‫כן. תניח לי.‬
‫דרמה במסע ההופעות של בולדווין‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫אם את מתכוונת לקרוא, תקני.‬
‫כבר חסרים לי בין 15 ל-20 עיתונים.‬
‫סליחה. אני חושבת שיש לי כסף כאן.‬
‫לא.‬
‫לא זה.‬
‫זה לא המעיל שלי.‬
‫- סוזי. - מה את עושה, לעזאזל?‬
‫אל תעירי בן אדם באמצע סיוט.‬
‫עמדתי בתור בדואר והפקיד קיבל טלפון.‬
‫אני צריכה כספי.‬
‫- למה את בז'קט שלי? - די-שמונה.‬
‫- אני לא... - די-שמונה.‬
‫הם החליפו אותי בג'ק בלארד.‬
‫הוא יופיע בשאר המסע ובספיישל.‬
‫- אז אני לא חייבת לקרוא? - הם תכננו את זה.‬
‫הם מסרו את זה לעיתונים אתמול ועדיין גרמו לנו לעמוד שם‬
‫על המסלול כמו אידיוטיות.‬
‫ג'ק בלארד? חשבתי שג'ק בלארד מת.‬
‫- הם רצו להשפיל אותנו. - אני חושבת שהלכתי ללוויה שלו.‬
‫יום אחד וזה כבר מופיע בעיתון. מויש יתפוצץ.‬
‫- מי זה מויש? - החם שלי.‬
‫- הוא יראה את זה וידע שפוטרתי. - אז מה?‬
‫הוא הלווה לי כסף לקנות את הדירה הישנה שלי,‬
‫הערבות שלי הייתה החוזה של המסע ושל ספיישל חג המולד.‬
‫הוא התלהב כל כך מספיישל חג המולד.‬
‫- קנית בחזרה את הדירה הישנה שלך? - כן.‬
‫- מתי? - אתמול.‬
‫- הייתי איתך אתמול. - לא כל היום.‬
‫אני משאירה אותך לבד למשך ארבע שעות‬
‫ואת הורסת את הקריירה שלך וקונה דירה.‬
‫- אמרת שלא הרסתי. - למה קנית דירה?‬
‫אין לך כסף.‬
‫מה זאת אומרת, אין לי כסף?‬
‫ברור שיש לך קצת כסף.‬
‫חסכתי כל סנט מתחילת המסע.‬
‫אני יודעת, ואני שומרת לך את זה.‬
‫אני פשוט...‬
‫למה שתקני את הדירה שלך בחזרה?‬
‫כי אני לא רוצה לגור יותר עם החמים שלי לשעבר בקווינס.‬
‫זאת הייתה רכישה מתוך רגש, אבל עשיתי את זה. וזהו.‬
‫אני צריכה עכשיו לתת לו משהו מייד, לקנות לי קצת זמן.‬
‫אז אני צריכה את הכסף שלי.‬
‫- מתי? - היום.‬
‫טוב. בטח.‬
‫אשיג לך את הכסף שלך היום.‬
‫ספר החשבונות שלי לא עליי.‬
‫אני חייבת להסתכל על החשבונות, לפחות, לוודא שהכול מחושבן.‬
‫בסדר.‬
‫והיו גם הוצאות שהייתי חייבת להוריד מהכסף שלך.‬
‫- הוצאות עסקיות, הכול חוקי. - בסדר.‬
‫וקניתי ספריי לשיער. זוכרת?‬
‫- ביקשת ממני לקנות ספריי לשיער. - בהחלט.‬
‫אסתכל בספר החשבונות, אלך לבנק, תקבלי את הכסף שלך,‬
‫- בלי הספריי לשיער היקר ממש. - נהדר. תודה.‬
‫אני לא יודעת למה את צריכה את כל הספריי,‬
‫אבל זה עניינך, אז...‬
‫- את הולכת לצלצל? - מה?‬
‫- אני יכולה ללכת מאחור. - לא, לא התכוונתי לצלצל.‬
‫רק כי את עומדת ליד טלפון, חושבים שתתקשרי?‬
‫את יודעת מה? אני הולכת לנשום אוויר צח.‬
‫למתוח את הרגליים.‬
‫- את רוצה משהו? - רק את הכסף שלי.‬
‫כן. אני כבר חוזרת.‬
‫- היי, אני חייבת להשתמש בטלפון. - אני כרגע מחזר אחרי גברת.‬
‫- היי. - בסדר.‬
‫ניתקת.‬
‫אם הידקת מספיק את החבלים, היא עדיין תהיה שם כשתחזור.‬
‫- טס, זאת אני. - סוזי?‬
‫- מוקדם כל כך. - שמענו מחברת הביטוח? אני...‬
‫- חכי. - מה?‬
‫- לעזאזל. - מה?‬
‫לרגע חשבתי שסקינט מת.‬
‫- אלה החיים שלי בקצרה. - תתרכזי כאן.‬
‫- אני צריכה את הצ'ק. - כן. הוא התקשר אתמול,‬
‫ואמר שאנחנו צריכות לבוא לקחת אותו.‬
‫יופי. נלך הבוקר. אגיע עוד שעה.‬
‫בסדר. אוף.‬
‫היי, אפשר לעזור לך?‬
‫למה? אתה מ...‬
‫חכה. רק רגע.‬
‫אני די בעניינים.‬
‫הזמנתי תה ואמרתי לאינסטלטור לתקן את השירותים.‬
‫קיבלתי תה והוא תיקן את הכיור, אז אנחנו מתקרבים.‬
‫הנה.‬
‫שלום.‬
‫יש עוד. רק...‬
‫האם יש לך...‬
‫משהו, משהו. איפה לעזאזל "משהו"?‬
‫חכה, אמצא את זה.‬
‫האם יש לך משהו שנוכל...‬
‫שנייה, תן לי חמש דקות.‬
‫כן, מאחוריך.‬
‫התעלמת ממני ומאימא שלך.‬
‫זה נכון. התעלמת ממני לגמרי.‬
‫- הצבתם את הרף גבוה מדי בשבילי. - את לא מקשיבה לי.‬
‫בלתי אפשרי לדבר עם שניכם.‬
‫ניסיתי הכול, אלא אם תרצו להצית את המקום הזה.‬
‫למה לא חשבתי על זה קודם?‬
‫מה את מצפה שאגיד?‬
‫את לא מקשיבה לי. לא אכפת לך מאחרים.‬
‫את חושבת רק על עצמך.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אני עובדת קשה בשביל המשפחה הזאת.‬
‫אני זאת שאתה תמיד שולח ל...‬
‫צלצלת?‬
‫- באמת? שלחת את לי ויי אחריו? - שקט.‬
‫- מה קורה כאן? - לא ידעתי שהם ישלחו אותו.‬
‫או שהוא יכול לעבור דרך הדלת.‬
‫שמעתי שלמועדון שלך הולך טוב.‬
‫תגידי לו.‬
‫- הוא אומר שלמועדון שלך הולך טוב. - חכי רגע.‬
‫- אתה צוחק, נכון? - זאת השכונה שלי עכשיו.‬
‫אלמד לדבר את השפה.‬
‫בסדר.‬
‫המקום שלי...‬
‫- ג'ואל! לאנשים יש תוחלת חיים. - כן.‬
‫תגידי להם שהולך מצוין עם המועדון. יש לו באז גדול.‬
‫הכרטיסים לערבים הראשונים אזלו.‬
‫הכול טוב עם המועדון, כל הזמן יש קהל.‬
‫ויש לי תוכניות גדולות למקום. אירועים פרטיים, ערבי ספיישלים.‬
‫אני חושב להוסיף מטבח ולהתחיל להגיש אוכל.‬
‫הוא רוצה לעשות משהו גדול. אירועים פרטיים, להציע אוכל.‬
‫אפשר להתלהב יותר? אני מוכר כאן.‬
‫לא. בלי אוכל. בלי אירועים פרטיים. בלי מטבח!‬
‫האוכל יגרום לכסף להסריח!‬
‫או שיפסיק להרוויח או שפשוט יפסיק.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫- לא אומר לו את זה! - מה אמרת?‬
‫תגידי לו עכשיו.‬
‫- למה ההורים שלך כועסים? - לא אמרתי שהם הוריי.‬
‫פעם היא הקשיבה לך.‬
‫נתת לה ללכת ללמוד.‬
‫זה חוק.‬
‫יש לי הורים. הם נשמעים לי כמו הורים.‬
‫התקרבת אליו יותר מדי. זאת לא הסיבה שהכנסנו אותך לזה.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי.‬
‫נתתי לו תיבת תקליטים עם תקליטים סינים, בשם אלוהים!‬
‫זה היה לפני כמה חודשים. עכשיו אני שומע שאת נותנת לו נייר טואלט.‬
‫מספיק.‬
‫לא יהיה לך קשר יותר עם האיש הזה.‬
‫תגידי לו לעזוב.‬
‫עכשיו.‬
‫אז?‬
‫המועדון מצליח יותר מדי.‬
‫- רוב בעלי מקומות רוצים שהדיירים יצליחו. - לא אמרתי שהם הבעלים.‬
‫הם רצו עסק שנראה חוקי אבל לא שיהיה מצליח מדי.‬
‫מועדון נכשל פירושו פחות עיניים על הסלון.‬
‫מועדון מצליח פירושו עיניים.‬
‫- הם שיערו שהמועדון שלך ייכשל. - למה?‬
‫כי אתה יהודי ואיש מכירות לשעבר‬
‫שפתאום פתח מועדון בצ'יינה טאון עם מילון אנגלי-סיני מהמאה ה-19.‬
‫אני...‬
‫- לעזאזל. - הציפיות שלי היו נמוכות.‬
‫- למה הם כועסים עלייך? - כי...‬
‫הייתי אמורה לוודא שתיכשל.‬
‫לכן נתת לי תיבת תקליטים עם תקליטים סיניים?‬
‫לא, זאת הייתה מתנה. בבקשה.‬
‫אם אני קורא נכון את החדר,‬
‫האנשים שהם אולי או אולי לא ההורים שלך,‬
‫ואולי או אולי לא הבעלים שלי,‬
‫- או שהם רוצים שאיכשל או... - שתעזוב.‬
‫חשבתי "שתמות", אז לעזוב זה עדיף.‬
‫היי, מאטה הארי, באיזה צד את עכשיו?‬
‫בצד שלך. אני נשבעת.‬
‫אני לא בטוח אם זה עוזר לי או לא.‬
‫תודה.‬
‫על לא דבר, חבוב.‬
‫- מהר יותר. - תראו.‬
‫איתן, זה נפלא.‬
‫אתם יודעים, כשהייתי ילד, הייתה לי גרב.‬
‫היא הייתה הצעצוע שלי.‬
‫הכנסתי את היד לתוכה ואמרתי, "לאן נעלמו אצבעותיי?"‬
‫זה היה המשחק. הסוף. ולאף אחד לא אכפת.‬
‫יפה אמרת, מויש.‬
‫יש לי מאפיי קניש חמים מהתנור.‬
‫- מה אתה קורא? - ספר.‬
‫- זה "פיטר ראביט"? - זה לא "פיטר ראביט".‬
‫- אני קראתי את "פיטר ראביט". - הבא בתור, פרוסט.‬
‫למה יש פרווה על השפה שלך?‬
‫זה נקרא שפם.‬
‫זה נראה כמו זחל זוחל.‬
‫- זה לא. - זה כן.‬
‫- אני חושב שהוא זז. - כי אני מדבר.‬
‫- תפסיק. - אני אענה.‬
‫- לא, אני אענה. - כבר קמתי.‬
‫- אני אענה. רוז. - הי. אלוהים אדירים.‬
‫הם מרושעים. אף אחד מהמבוגרים לא עושה שום דבר כדי לעצור את זה.‬
‫- אוי. - שלום, בית משפחת מייזל.‬
‫- שירלי, זאת מרים. - מרים, שלום.‬
‫זאת מרים.‬
‫- מאיפה את מתקשרת, מפראג? - כן. אני בפראג.‬
‫תצלמי הרבה תמונות ותגידי להם שאת אוהבת את ישו.‬
‫נשמע די שמח שם. מה קורה?‬
‫- זה יום ההולדת של איתן. - לא נכון.‬
‫כן. הכנתי שלוש עוגות.‬
‫זה לא יום ההולדת של איתן.‬
‫שיהיה. אני צריכה לבדוק את הקציצות. דברי עם אבא שלך.‬
‫שלום, מרים, את בפראג? תקפידי להוסיף את ישו לכל שיחה.‬
‫בסדר. למה שירלי אמרה שלאיתן יש מסיבת יום הולדת?‬
‫- יום ההולדת שלו בנובמבר. - כבר לא.‬
‫- מה זאת אומרת? - נובמבר לא התאים לנו.‬
‫יש לי דד ליינים. הבדים של מויש לאביב מגיעים.‬
‫יטה, בת הדודה של שירלי, באה לביקור.‬
‫אני לא יודע מה אימא שלך עושה, אבל זה היה רע גם בשבילה.‬
‫- יש לי עבודה, אייב. - אימא שלך טוענת שיש לה עבודה.‬
‫- זה פשוט לא הסתדר לאף אחד מאיתנו. - שיניתם את יום ההולדת של איתן?‬
‫הוא בן חמש. מה הוא מבין?‬
‫- אבא! - מה?‬
‫לילד יש שלוש עוגות ואנחנו לוקחים אותו לגלגל הענק בקוני איילנד.‬
‫- אני לא מאמינה. - איך זה משפיע עלייך?‬
‫- לא היית אמורה להיות כאן. - מה קרה?‬
‫מרים כועסת ששינינו את יום ההולדת של איתן.‬
‫- למה? - אין לי מושג.‬
‫אי אפשר סתם לשנות יום הולדת של ילד קטן.‬
‫שינינו את יום ההולדת של אחיך פעמיים, הוא לא גילה.‬
‫מי אתם, אנשים? זה גובל בחוסר אנושיות.‬
‫זה חסר רגש ו... רגע, שיניתם את יום ההולדת שלי?‬
‫לא. תקשיבי, מרים, אנחנו צריכים לסיים כאן ולנסוע לקוני איילנד.‬
‫איתן. תאחלי לבן שלך יום הולדת שמח.‬
‫- איתן. - זה לא...‬
‫היי, אימא. קיבלתי כבאית, אקדחי קאובוי ובייסבול.‬
‫נעלה על הגלגל הענק.‬
‫מותק זה הכול מלהיב, אבל היום זה לא...‬
‫- מזל טוב, מותק. - אני רוצה עוגה.‬
‫היי. באנו לקחת את הצ'ק של מאירסון.‬
‫אני סוזי מאירסון, זאת אחותי, טס.‬
‫- מה שלומכן? - בסדר. אנחנו צריכות את הצ'ק.‬
‫תנו לי לבדוק.‬
‫אתן לקוחות של מר פריק.‬
‫- נכון. הצ'ק אצלו? - שבו ואקרא לו.‬
‫- תגידי לו שיביא את הצ'ק. - אעשה זאת.‬
‫- את צריכה להירגע. - אירגע כשאקבל את הצ'ק הזה.‬
‫תראו תראו, בנות מאירסון. כמה טוב לראות אתכן.‬
‫- טכנית, אני דולי. - לאף אחד לא אכפת.‬
‫שלום, מר פריק. באנו בשביל הצ'ק.‬
‫לא כאן בשביל לראות אותי? נפגעתי.‬
‫- אני צוחק. תרצו קפה? - לא, אנחנו בסדר.‬
‫- יש לכם שוקו חם? - את רוצה גם בלון?‬
‫- רק ניקח את הצ'ק. - בטח.‬
‫אבל מר בי רצה לומר שלום.‬
‫- מי? - בחור נהדר. בואו.‬
‫תרגישו בנוח. הוא כבר מגיע.‬
‫סוזי, אני לא ממש טובה בלקרוא מצבים מסוימים,‬
‫- אבל זה נראה קצת... כן. - דפוק.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫- לא התכוונתי להפחיד אתכן. - אנחנו לא פוחדות.‬
‫אנחנו אוהבות חדרים סודיים בלי ידיות על הדלת.‬
‫אני מר ברטוסוביץ', אבל אתן יכולות לקרוא לי מר בי.‬
‫- אני סוזי, זאת טס. - אני יודע מי אתן.‬
‫שנשב?‬
‫טוב, בואו נראה מה יש לנו כאן.‬
‫באנו רק לקחת את הצ'ק כפי שמר פריק אמר לנו.‬
‫לכן אנחנו פה.‬
‫לקבל את הצ'ק.‬
‫- אתן תקבלו את הצ'ק שלכן. - נהדר.‬
‫אני רק צריך כמה תשובות קודם כול.‬
‫איפה הייתן כששמעתן על זה?‬
‫על מה?‬
‫על השרפה?‬
‫בכנסייה.‬
‫בכנסייה?‬
‫כן, אנחנו בדרך כלל שם, בכנסייה או הולכות לכנסייה,‬
‫חוזרות מהכנסייה.‬
‫ומה לגבייך?‬
‫תוסיף אותי גם בכנסייה.‬
‫טוב. אז שתיכן בכנסייה.‬
‫ואז בעלה של טס מצא אותנו שם‬
‫ואמרה לנו שפרצה שרפה.‬
‫היינו נסערות מאוד. תודה לאל, היינו בכנסייה, שם כולם נסערים.‬
‫ובעלך יכול לאשר את זה שהוא מצא את שתיכן בכנסייה?‬
‫הוא שותה הרבה, אז הזיכרון שלו מתעמעם.‬
‫- יש לך מושג איך זה התחיל? - השתייה? זה קטע משפחתי.‬
‫- הוא מדבר על השרפה, טס. - תיאוריות כלשהן, מחשבות פרועות?‬
‫אולי אימא נרדמה עם סיגריה ביד שלה.‬
‫כן, זה קורה הרבה. מובן שאימא שלכן מתה, אז...‬
‫נכון, שכחתי. היא מתה.‬
‫- טס? - חיווט פגום.‬
‫- זה טוב. חיווט פגום. - חיווט פגום. מעניין.‬
‫אז יש חקירה שמתנהלת, או...‬
‫- רק עובדים על התיק. - תיק.‬
‫אז זה תיק?‬
‫כמה שכנים דיווחו שראו שתי נשים‬
‫חותרות בסירת משוטים.‬
‫נשים בסירת משוטים. לאן העולם הזה מגיע?‬
‫הם אמרו שהן שתו בירה, צחקו, שרו בשלב מסוים.‬
‫יש לכן מושג כלשהו מי שתי הנשים האלה יכולות להיות?‬
‫- לא, אין לנו. - כן, אין לי מושג.‬
‫למרבה הצער יש עדיין כמה קצוות פתוחים‬
‫שצריך לסגור לפני שניתן לכן את הצ'ק,‬
‫אבל נהיה בקשר.‬
‫- אז אין צ'ק היום? - לא היום,‬
‫אבל דניס הביאה מעוגת הקפה שלה.‬
‫בטח אוכל לשנורר לכם פרוסה ממנה.‬
‫מה לגבי תשלום מראש בתום לב? אתה יודע, עשרה אחוזים להראות שאכפת לכם?‬
‫- נכון זה יהיה נחמד? - כן.‬
‫אז אנחנו יכולות לעזוב?‬
‫אין סיבה שלא.‬
‫נעים להכיר אותך, טס.‬
‫- הוא נראה נחמד. - נחמד? הקשבת לו?‬
‫- הם יודעים מה עשינו, טס. - אז מה?‬
‫- הם לא ייתנו לנו צ'ק? - הם יזעיקו משטרה.‬
‫- בגלל הבית המסריח הזה? - הצתה היא הצתה.‬
‫- את גורמת לזה להישמע אפל כל כך. - מה נעשה?‬
‫את חושבת שנלך לכלא? אני לא רוצה ללכת לכלא.‬
‫טוב, בואי נגיד להם את זה.‬
‫אל תצחקי עליי, גברת. עשיתי לך טובה.‬
‫אני יודעת. אני יודעת.‬
‫ועכשיו אני צריכה שתעשי לי טובה נוספת. לנו עוד טובה.‬
‫הגורל שלנו נתון בידיים הגדולות של הבחור הזה שם, והוא מחבב אותך.‬
‫אותי? לא. את חושבת?‬
‫מבין שתינו, יש רק אחת שרצה לכופף על השולחן.‬
‫זה נחמד.‬
‫אנחנו צריכות לסובב את הבחור, בסדר?‬
‫צריך לשכנע אותו להתעלם מהעובדה שאנחנו הפושעות הגרועות ביותר בעולם.‬
‫- בטח יש גרועים יותר. - תשלמי מחיר למען הקבוצה?‬
‫- להעביר את הבחור לצד שלנו? - איך אעשה זאת?‬
‫אותו הדבר שגרם לפיטורי מנהל ביה"ס שלנו.‬
‫אני אישה נשואה, למען האל.‬
‫אם זה היה חשוב לך, לא הייתי מבקשת.‬
‫את חושבת שאני זונה? שאין לי קו אדום שלא אחצה?‬
‫ראיתי כבר את הציץ שלך נופל מהחולצה בשביל בירה בחינם.‬
‫בירה מיובאת.‬
‫אני לא אומרת שאת צריכה לזיין אותו.‬
‫אבל כשאת רואה אותו, אני רוצה שתחשבי על היינקן.‬
‫- אראה מה אוכל לעשות. - בסדר, אני חייבת לזוז.‬
‫את בסדר? מגולחת והכול?‬
‫- לכי, בבקשה. עכשיו. - טוב, ביי.‬
‫- עם זה סיימתי. - נהדר.‬
‫מה יש כאן? מני?‬
‫- ספלי תה. - אין לי ספלי תה, מני.‬
‫- צ'צ'קס? - מה אני, הסבתא שלך?‬
‫אלה לא תחתוני בוקסר. אני לא מתקרב לתחתוני הבוקסר שלך.‬
‫- איזו הקלה. - אני הולך לעשן סיגריה.‬
‫- אתה לא יכול לעשן כאן, מני. - למרות שעזרתי לך לארוז?‬
‫ואלה הבוקסרים שלי.‬
‫- למה את כאן? - אפשר להיכנס?‬
‫למה את לא במסע הופעות? לא נסעת עם מידג'?‬
‫- נסעתי, אבל... - כן, תיכנסי.‬
‫איפה מידג'? היא במסע הופעות? היא בסדר?‬
‫- מרים בסדר. - מה זה בסדר?‬
‫- איפה בסדר? תגדירי בסדר, סוזי. - תירגע.‬
‫אלוהים, יש לכם מערכת יחסים מוזרה.‬
‫אני צריכה את הכסף של מידג'.‬
‫- אמרת לי לא לתת לך אותו. - אני יודעת.‬
‫אמרת שבשום אופן לא אתן לך אותו.‬
‫אני יודעת, אבל...‬
‫וחוץ מזה, את קולטת שלא נתת לי את הכסף של מידג', נכון?‬
‫התכוונת, אבל לא קיבלתי את הכסף.‬
‫אז אני לא יודע איך אוכל לתת לך את הכסף.‬
‫וגם אם היית נותנת אותו, אמרת לי לא לתת לך אותו.‬
‫- בכל מקרה, את לא יכולה לקבל את הכסף. - טוב.‬
‫- אני צריכה שתלווה לי את הכסף. - להלוות...‬
‫צ'ק בנקאי זה הכי טוב. כסף מזומן גם בסדר.‬
‫תני לי להבין.‬
‫לא הייתי אמור לתת לך את הכסף שלא נתת לי,‬
‫אבל עכשיו אני אמור לתת לך את הכסף שלי,‬
‫למרות שאני יודע שברגע שתקבלי את הכסף, מייד תפסידי אותו?‬
‫כן.‬
‫- הגיע הזמן לתנומה. - מר מייזל. מר מייזל.‬
‫הייתה לנו פרצה באבטחה וכל הבניין נעול.‬
‫את רצה לאט.‬
‫שלא תעזי לא לחתום במחברת האורחים שלי שוב!‬
‫- את שומעת אותי? - אנחנו דיברנו.‬
‫- בבקשה תמשיכו. - זאת הייתה שיחה פרטית.‬
‫אולי הייתי מכבדת את זה אם היית חותמת.‬
‫- סוזי... - תראה, אני פשוט צריכה את הכסף.‬
‫אז שוב מההתחלה?‬
‫- ואם היה לי אקדח? - אין לך אקדח.‬
‫לי יש אקדח.‬
‫עלייך? או שאת צריכה לרוץ להביא אותו?‬
‫מה קרה לכסף שהתכוונת להעביר אליי?‬
‫- הכסף ששמרת למידג'. - שכח מזה.‬
‫סוזי.‬
‫רק אל תגיד למרים שבאתי הנה כשתראה אותה.‬
‫מתי אראה אותה? היא כאן? חשבתי שהיא בפראג.‬
‫- אני חייבת לזוז. - נכון מאוד.‬
‫דרך אגב, אני חושבת שזה נחמד שאתה גר עם אימא שלך.‬
‫לזאת לא תזיק סטירה מצלצלת.‬
‫לעזאזל.‬
‫עוד אחד.‬
‫אפריל 1960‬
‫אתה יודע שעכשיו זה יוני.‬
‫אנחנו אוהבים את התמונה.‬
‫מה ננגן? אתה נראה כמו ספורטאי.‬
‫אנחש את הקלף שלך ואקבל משקה.‬
‫- לכי מכאן. - לא, אני בסדר. תאהב את זה.‬
‫- תגיד לו. - אני לא מכיר אותך.‬
‫אני מפורסמת מאוד.‬
‫הופעתי מול ראשי מדינות של אירופה,‬
‫ושאר הגוף שלהם, אם הוא עדיין מחובר. פגשתי את המלכה.‬
‫היא אתגרה אותי בשתייה.‬
‫יש כאן שרפרף חלקלק. איזו ידיעה זה יעשה?‬
‫"גורם המוות, שרפרף בר חלקלק",‬
‫לא מוות של גברים כמו מלחמה או היחנקות מסטייק.‬
‫אלוהים.‬
‫קח קלף. אני פציפיסט וצמחוני,‬
‫אז כנראה שרפרף הבר הקטלני מיועד לי.‬
‫תחזיר אותו.‬
‫- בום, זה הקלף שלך? - וואו, כן.‬
‫- ויסקי נקי. - אתה מרים אותם.‬
‫תחשוב על מספר. אם אני צודק, אתה תרים את הקלפים.‬
‫- אני שונאת קוסמים. - זה רק אלפי.‬
‫הוא לקוח קבוע.‬
‫אם הוא ינסה להוציא מטבע מהאף שלי, אתקע לו ארנב בתחת. שיט!‬
‫קחי קלף. אם אנחש נכון, תקני לי משקה.‬
‫- אולי בפעם אחרת. - אוי. יום רע.‬
‫- וואו, אתה באמת קסם. - הנה, רק בשביל הכיף, איזו יד?‬
‫- מה אני, בת שש? - בשביל הכיף, להסיח את דעתך.‬
‫זה. ראיתי אותך לוקח אותו.‬
‫איזו יד? בשביל הכיף. אני יודע שקשה לך למצוא כסף, נכון?‬
‫- מה? - איזו יד?‬
‫- שתיים מתוך שלוש. - זה היה שתיים מתוך שלוש.‬
‫שלוש מתוך ארבע. בשביל הכיף. אני לא יכול לתת לך להפסיד, נכון?‬
‫- היי, איך אתה... - תבחרי יד.‬
‫- אני אטעה! - קצת אמונה!‬
‫אלפי, בחייך.‬
‫- ניסיתי לתת לך לנצח. - תראה, חבר, תעבוד על מישהו אחר.‬
‫את יודעת, זה לא טוב לשבת בבר כשאת מדוכאת.‬
‫הוא לא יפסיק לדבר איתי.‬
‫טוב להיות במקום אחר שגורם לך לחייך.‬
‫אלפי.‬
‫איפה היית רוצה להיות עכשיו?‬
‫כל מקום אחר חוץ מכאן.‬
‫מה ההפך של כאן?‬
‫מה לגבי כאן?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- מה לכל הרוחות קרה הרגע? - קנית לו משקה.‬
‫אני שונאת קוסמים.‬
‫כולם להישאר ביחד.‬
‫- בנים, תראו. - זאת לא בתולת ים אמיתית.‬
‫היא מכרה לנו חמוצים קודם. תמשיכו להתקדם.‬
‫יה, אייב, ממש כיף איתך!‬
‫זה לא היה אמור להיום יום כיף בחוץ.‬
‫הסיכום היה לעלות על הגלגל הענק פעם אחת ואז הביתה.‬
‫מספיק. הוא לא כלל את כל קוני איילנד.‬
‫מספיק. אנחנו הולכים שעתיים שלמות לכיוון הגלגל הענק.‬
‫עצרנו למשחקים ולקנות חולצות‬
‫ולהצטלם עם הראש תקוע דרך ציור עם חור‬
‫של שרירנים וקאובויים. אני מתכוון לזה.‬
‫הגיע הזמן שנעשה מה שהתכוונו לעשות.‬
‫הנה זה בא.‬
‫אני צועקת, אתה צועק כולנו צועקים ודורשים גלידה‬
‫- בשם אלוהים. - לג'ייקוב, לפיטי,‬
‫למויש וג'ואלי...‬
‫אנחנו עומדים במקום כאן.‬
‫ולרוז ולי.‬
‫אנחנו יכולים לחלק גלידה וללכת באותו הזמן.‬
‫- סבתא, סבתא! - ילד יום ההולדת!‬
‫עד שנגיע לשם... רגע. לי אין גלידה?‬
‫אתה לא אוכל גלידה.‬
‫את לא אוכלת כלום והיא הביאה לך.‬
‫- אני חייב לשתות משהו. - נאבד את האחרים.‬
‫הם יחזרו.‬
‫שכבתי עם אימא שלך מתחת לטיילת הזאת.‬
‫תודה על זה.‬
‫חשבתי שתרצה קצת היסטוריה משפחתית.‬
‫- שניים. - אין בעיה.‬
‫- הכול בסדר במועדון? - כן.‬
‫למה שתגיד את זה?‬
‫יש לך מבט של הגברים במשפחת מייזל כשהם בצרות או עם בעיית פרוסטטה.‬
‫אני פשוט...‬
‫אלה שמשכירים לי את המועדון כועסים עליי.‬
‫למה?‬
‫המועדון מושך יותר מדי תשומת לב לעסקים האחרים שלהם.‬
‫- אלה שלמטה? - כן.‬
‫אני לא יכול להילחם בהם מסיבות רבות.‬
‫- אז תשלם. - אני משלם.‬
‫לא שכירות, טמבל. שוחד. תן להם טעימה.‬
‫- אני לא חושב שזה מה שהם רוצים. - מובן שכן.‬
‫אין דבר בעולם שכסף לא יכול לסדר.‬
‫הבן שלך הצליח לזכות בבובת פופאי במשחק החפרפרת.‬
‫אתה חושב שהוא באמת שחקן מעולה במשחק החפרפרת? ראית.‬
‫הוא רק פגע בילד לידו.‬
‫החלקתי חמישה דולר לבחור. פתאום איתן הוא מלך משחק החפרפרת.‬
‫- הוא קיבל את הבובה, מה למדנו? - כלום.‬
‫- כולל איך לשחק במשחק החפרפרת. - אייב, בחייך, זאת הייתה טעות.‬
‫ראית שפנינו לא נכון ולא אמרת כלום.‬
‫כעת צריך לחזור על עקבותינו למתקן הצניחה החופשית,‬
‫ואם יקיאו עלינו מהשמיים, זאת אשמתך! מספיק.‬
‫- זאת מצלמה נהדרת, מר ויסמן. - אני שמח שאהבת אותה.‬
‫צילמתי כמה תמונות יפות מהטיילת ומהאוקיינוס‬
‫- ורכיבות פוני. - במהירות כפולה.‬
‫- אולי נעשה תמונה אחת משותפת? - לא בא בחשבון.‬
‫שלום. אנחנו צריכים...‬
‫הבאתם כסף מהבית? לא.‬
‫נהדר, כנראה אני זה שמשלם.‬
‫ג'ואי!‬
‫תגידי להורייך שיקבלו עשרה אחוזים מההכנסות. פשוט תגידי.‬
‫לא אמרתי שהם ההורים שלי,‬
‫וזאת לא הייתה סחיטה.‬
‫- שיהיה. זאת העסקה. - אגיד להם חמישה ואתן להם לומר עשרה.‬
‫אתה פשוט מצליח יותר מכפי שהיית אמור להצליח.‬
‫כעת שמשימת החיפוש וההרס שלך הסתיימה...‬
‫לא משימת חיפוש והרס. רק הרס.‬
‫כעת משהיא הסתיימה, תמשיכי לבוא?‬
‫כן. הרבה. יותר מדי.‬
‫אם זה יגרום לך להרגיש טוב יותר, השכירות ממש נמוכה.‬
‫- זה משהו. - הם יעלו אותה בשנה הבאה.‬
‫- היא תהיה גבוהה ולא הוגנת באופן מגוחך. - מעולה.‬
‫- נתראה הערב? - כן.‬
‫אהיה בלבוש גובת שכר הדירה שלי.‬
‫אם מישהו יודע לעשות את זה, זאת את.‬
‫קנו כעכים! קנו כעכים!‬
‫חסר עודף. הוא חייב לי דולר.‬
‫- אתה חייב לי דולר. - לך לדוכן ודבר על זה‬
‫או שתשלים עם זה שהוא חייב לך דולר.‬
‫אבל אם אלך לשם, כולכם תבואו אחריי‬
‫ובחיים לא... מספיק.‬
‫בחיים לא אוכל לעמוד בלו"ז.‬
‫- מי רוצה עוגת משפך? - תחייכו למצלמה.‬
‫אקח את המצלמה הזאת בחזרה.‬
‫אני חייבת לצלצל ב-15:00.‬
‫או שנסיים עד אז או שנחכה לאחרי השיחה.‬
‫- למי את מתקשרת? - ללקוח פוטנציאלי, אם אתה חייב לדעת.‬
‫שוב הסיפור עם השידוכים?‬
‫אני לא מבין את זה.‬
‫אתה לא צריך להבין. רק אני צריכה.‬
‫עד כמה אנשים עצלנים?‬
‫הם לא יכולים למצוא בני זוג בעצמם?‬
‫- אתה לא מצאת. - בטח שמצאתי.‬
‫פגשתי אותך דרך ידידת משפחה, סוניה.‬
‫- כן, סוניה השדכנית. - אימא.‬
‫- מרים. - אימא.‬
‫למישהו היה יום הולדת בלתי צפוי.‬
‫- למה את כאן? - אמרת שאת בפראג.‬
‫- אמרתי, כן. - תסבירי אחר כך.‬
‫כולם לעלות לתאים, עכשיו.‬
‫- למה את לא בהופעות? - נתת להם לשנות את יום הולדתו?‬
‫- זה לא היה בשליטתי. - כנ"ל.‬
‫חבל שלא אמרת לי. היינו חוגגים לו מחר.‬
‫קיוויתי לדבר איתכם על מה שקרה. אולי נלך ל...‬
‫- אין זמן. רוז, תתקדמי. שירלי, גם את. - אבל, אבא, אני...‬
‫מרים, נקשיב לך אחר כך. איתן, קדימה! ג'ול, קדימה!‬
‫אם אוכל לדבר איתכם לרגע.‬
‫מצטער. ג'ייקוב, פיטי, קדימה. זלדה, בואי.‬
‫- אני רוצה להישאר ולצלם. - אבא, בבקשה.‬
‫מרים, תחזירי את זה בשבילי.‬
‫תגידי לו שהוא לא נתן לי דולר. אני לא מאיים בצעדים משפטיים.‬
‫אבל אם יש נציג רשמי בסביבה,‬
‫תתלונני בקול רם, ואז תבכי ותתעלפי.‬
‫רגע.‬
‫- אני רוצה לדבר... - כרטיסים, בבקשה.‬
‫- סליחה, אני חייבת... - גברת, מה את עושה?‬
‫אימא, אני ממש צריכה...‬
‫מרים, אני לא מבינה.‬
‫איך את כאן אם היית בפראג הבוקר?‬
‫- החלטתי להקדים את החזרה הביתה. - למה?‬
‫כי הם אמרו לי.‬
‫- הצ'כוסלובקים? - לא.‬
‫- מסע ההופעות בוטל? - לא, רק אני.‬
‫מה?‬
‫אמרתי משהו על הבמה שהם לא אהבו,‬
‫אז הם פיטרו אותי. פוטרתי.‬
‫- לא. - מה? מה אמרת? מה היא אמרה?‬
‫- כמה נורא. - מה אמרת על הבמה?‬
‫רק בדיחות, בדיחות מצחיקות מאוד, שזו מהות התפקיד,‬
‫אבל הם התעצבנו וזרקו אותי ממסע ההופעות, בשדה התעופה, במסלול ההמראה.‬
‫בחוץ? היכן שכולם יכלו לראות אותך? כמה משפיל.‬
‫- סליחה, אמרת שפוטרת? - כן, מויש, פוטרתי.‬
‫לא נעים לשמוע, מרים, במיוחד בתור המלווה שלך.‬
‫- אני יודעת, מויש. - מה אמרת?‬
‫- מצטערת, מויש! - הוא אמר, "בתור המלווה שלך"?‬
‫- אפצה אותך! - מה זה אומר, "בתור המלווה שלך"?‬
‫החוזה היה הערבון שלך. את יודעת מה זה?‬
‫כן, אבל תגיד לי בכל מקרה.‬
‫זה מה שהשתמשת בו כדי לגרום לי למכור לך את הדירה.‬
‫- איזו דירה? - בחוזה היו מספרים‬
‫שציינו כסף וספיישל חג מולד עם בוב הופ!‬
‫זוכרת את ספיישל חג המולד?‬
‫לא הופיע בו בוב הופ, מויש.‬
‫- איזו דירה? - הדירה שלנו.‬
‫הדירה שלנו? קנית את הדירה שלנו?‬
‫כן, קניתי את הדירה שלנו.‬
‫ולווית כסף מאבא שלי?‬
‫- למה זה רע? - זה לא.‬
‫- בטח שזה רע. - אני לא מבין.‬
‫- מה היא קנתה? - היא קנתה את הדירה שלה.‬
‫- איזו דירה? - הדירה שלנו, אייב.‬
‫- אין לכם דירה. - הדירה הישנה שלהם, אייב.‬
‫אני לא מאמין שלווית כסף מאבא שלי.‬
‫לא אזכיר ששמעתי‬
‫טון פוגע מאוד, אבל שמעתי.‬
‫- למה שתעשי את זה? - כי אהבתי את הדירה זאת.‬
‫כי הייתי מאושרת בדירה הזאת.‬
‫אני רוצה שהילדים יגדלו בדירה הזאת.‬
‫- לא תהיה להם חצר. - אני יודעת, שירלי.‬
‫נוכל לחזור לעובדה שהונו אותי והבן שלי פגע בי?‬
‫לא הונו אותך.‬
‫לא פגעתי בך והיא לא ידעה שהיא תפוטר.‬
‫- היא הייתה צריכה להניח. - למה?‬
‫כי את לא יודעת לספר בדיחה.‬
‫אמרתי לך את זה פעם אחר פעם, אבל את לא מקשיבה.‬
‫זה נכון. את לא.‬
‫אמצא דרך להחזיר לך את הכסף.‬
‫- כמה לווית? - למה אתה רוצה לדעת?‬
‫- אני מדבר עם מידג'. - רוצה קצת פרטיות?‬
‫- אולי אוכל לעזור לה. - עם מה?‬
‫- סוניה לא הייתה שדכנית. - בטח שהיא הייתה.‬
‫לא. לשדכנים משלמים. אף אחד לא שילם לה.‬
‫אימא שלך שילמה לה.‬
‫- מה? - אייב, בשם אלוהים.‬
‫היית בן 30 ולא נשוי, וגם המלתחה שלך.‬
‫נאלצו להוסיף איגרת חוב ממשלתית‬
‫וסט רובים טורקיים לאבא שלי.‬
‫- משם הוא קיבל את זה? - אני צריך עט.‬
‫למי יש עט?‬
‫אתם לא אמורים להיות מוכנים לכל דבר?‬
‫- זה הצופים, מויש. - אני צריך לערוך חישובים.‬
‫שום חישובים. תקבל את הכסף שלך.‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫אתה חושב שאשקר ביום ההולדת המזויף של בני?‬
‫- מה? - זאת הייתה הדירה שלנו.‬
‫- היינו צריכים לדבר על כך. - למה?‬
‫לפחות יכולתי להגיד לך לא ללוות כסף מאבא שלי.‬
‫איך הפכתי לבחור הרע פה?‬
‫מאיפה קיבלת את הרעיון לקנות את הדירה שלך?‬
‫איך הגעתי לזה שאני בכלוב עם פיטי וג'ייקוב?‬
‫עוגת המשפך טעימה.‬
‫איתן, עוגת המשפך שלך טעימה?‬
‫ג'ייקוב, עוגת המשפך שלך טעימה?‬
‫פיטי, עוגת המשפך שלך טעימה?‬
‫- היי, גברת, תסתמי. - תסתום אתה.‬
‫- לא, את תסתמי. - שש מאות ועשרה מטרים באוויר‬
‫זה גובה מסוכן מאוד להגיד לאיש יהודי שהוא רומה.‬
‫מה עם קתולי? זה גובה טוב לקתולי?‬
‫זאת הבדיחה שהביאה לפיטורים שלך?‬
‫- תקבל את הכסף שלך. - אם היה לי מטבע...‬
‫- מה? - אם היה לי מטבע.‬
‫אבל אין לי, כי פוטרת.‬
‫מי רוצה עוד עוגת משפך?‬
‫לא התכוונתי לספר את זה כך לכולם.‬
‫כשנחזור הביתה נוכל לשבת ולדבר על זה,‬
‫כמו אנשים נורמליים מחורבנים ומתורבתים, בסדר?‬
‫זה כזה כיפי.‬
‫לחייך למצלמה!‬
‫בכל יום אני חוזר מהעבודה, והיא משאירה לי רשימה.‬
‫"תוציא את הזבל, תקן את הכיור, טייל עם הכלב."‬
‫- יש לך כלב? - "דרך אגב, יש לנו כלב."‬
‫אני יודע שהיו לנו בעיות,‬
‫אבל אני עדיין עושה ככל שביכולתי, והיא לא נוקפת אצבע.‬
‫- לילה טוב. נתראה. - בנוסף, היא לא בבית.‬
‫היא תמיד בבית הספר למזכירות,‬
‫מה שמסביר כנראה למה הרשימות שהיא משאירה לי מקצועיות כל כך.‬
‫- היום יצאתי עם פלטשר. - מי?‬
‫הכלב. ואני חושב על הכול ומתחיל להתרגז.‬
‫אני מחליט להתעמת איתה הלילה.‬
‫אז היא באה הביתה‬
‫ואני עומד שם מוכן למבט הקר‬
‫הקשוח של מלצרית בייגלה מאוקטוברפסט,‬
‫אמרתי, "אימוג'ן, אנחנו צריכים לדבר".‬
‫היא אומרת לי לחכות רגע, נכנסת לחדר השינה ויוצאת אחרי שתי דקות.‬
‫- עירומה לגמרי. - אימוג'ן?‬
‫אני קפוא, ללא מילים.‬
‫ואז היא מחייכת ואומרת,‬
‫"תעשה חיים במועדון. תמסור לג'ואל ד"ש."‬
‫ובנונשלנטיות היא מסתובבת ועוזבת את החדר.‬
‫ברצינות? היא ביקשה למסור לי ד"ש?‬
‫לעזאזל.‬
‫רק שנייה.‬
‫הסחיטה הראשונה שלנו!‬
‫אנחנו רשמית בעסקי מועדוני הלילה.‬
‫הבנק פתוח הערב. בואי אחריי.‬
‫שבי.‬
‫- טוב, אז מה... - אל תדברי.‬
‫- מידג' צריכה את הכסף. - כן, אני יודעת...‬
‫לא. אמרתי לא לדבר.‬
‫היא צריכה את הכסף כדי לשלם לאבא שלי‬
‫על הדירה הישנה שלנו שמסתבר שהיא קנתה ממנו אתמול.‬
‫- ידעת את זה? - היא עשתה זאת בסתר.‬
‫- ניהול יוצא מן הכלל. - אתה זורה מלח על הפצעים.‬
‫היא צריכה את הכסף שלה.‬
‫אז אכתוב לך צ'ק.‬
‫ואז את תכתבי לה צ'ק על סמך הצ'ק הזה,‬
‫ויהיה לה את הכסף שלה, והיא לעולם לא תדע שאין לך את הכסף.‬
‫באמת? אני לא מאמינה שתעשה את זה.‬
‫תקשיב, אתה לא רוב הדברים שכיניתי אותך בעבר.‬
‫אבל לפני שאתן לך אותו, ננהל שיחה קטנה.‬
‫- לעזאזל. - כן, "לעזאזל". בדיוק, לעזאזל.‬
‫ואת תספרי לי הכול,‬
‫מה קרה עם הכסף של מידג', מה עשית איתו,‬
‫מה היא חושבת שעשית איתו וכו'.‬
‫- איזה גודל של משקה את רוצה? - כזה גדול.‬
‫כבר מגיע.‬
‫יש הודעות? אתה בטוח? הייתה אמורה להיות לי עבודה בסופ"ש הזה.‬
‫מה עם הארי קורן? היו לו הודעות לגבי עבודה?‬
‫צ'יפ גלן? משהו בשבילו?‬
‫למי יש עבודה שאוכל לגנוב אותה ממנו?‬
‫זה עבד נהדר בבוסטון, פילדלפיה, לא בדנוור.‬
‫בדיחה לחוף המזרחי.‬
‫בדיחת ארוחת הצהריים שלי. יש לי כריך לכל מקום בארה"ב.‬
‫- איזה הכי מצחיק? - הוגי.‬
‫הוגי הוא כריך מצחיק.‬
‫תניחי אותו. אם יראו את הצ'ק, יעקבו אחרייך הביתה, ירביצו לך וייקחו אותו.‬
‫יעקבו אחריי הביתה? אלה 50 רחובות.‬
‫למה שלא שיחטיפו לי מכות בחוץ?‬
‫- בשמחה. אפשר לדבר על עסקים קודם? - כמובן.‬
‫אז מה שהיה, היה. איזה שי? אחד פחות מה?‬
‫- שיזדיין. צריך תוכנית פעולה. - אני מסכימה.‬
‫האם זאת לא גב' מייזל?‬
‫אמרתי לו לא לעשות את זה.‬
‫אני לא עושה כלום. קפצתי להגיד שלום לקומיקאית עמיתה,‬
‫ותראו כאן. ראית את זה?‬
‫ראינו את ההופעה של ג'ק בלארד.‬
‫- זה טוב יותר. - מה זה?‬
‫- זאת ידיעה שלילית על איזו גב' מייזל אחת. - מה?‬
‫באה משום מקום ופתאום מסתחבקת עם לני ברוס,‬
‫עושה הופעת חימום לשי בולדווין. היא זונה.‬
‫ויש תמונה.‬
‫"אבל, פתאום, מי שנראתה כיקירת מרכז העיר‬
‫"נחתה על האחוריים היפים שלה.‬
‫"על פי השמועה, היא נזרקה בחוסר טקסיות ע"י הצוות של בולדווין‬
‫"בדיוק במסילה שש בתחנת פן.‬
‫"הם הותירו אותה מובטלת ואוחזת במזוודה שלה..."‬
‫לפחות הוא אוהב את התחת שלי.‬
‫"שמעתי שדבר דומה קרה עם סופי לנון.‬
‫"לגב' מייזל יש כישרון בקבלת העבודות הטובות האלה."‬
‫"היא זונה".‬
‫"ויש לה כישרון גדול יותר בלאבד אותן.‬
‫"מה הסיפור האמיתי עם המצחקקת הזאת?‬
‫"ומה בדיוק קרה בהופעה ההיא באפולו?‬
‫"אחזור אליכם בקשר לזה."‬
‫- אני סיימתי כאן. - אתה איש קטן ואומלל, יוג'ין.‬
‫- זה נכון, אבל לפעמים אני מבריק. - לא. הוא לא.‬
‫מי לעזאזל הבחור הזה?‬
‫- ל. רוי דונהאם? - אני לא יודעת,‬
‫אבל הוא צפה ב"שכרון ההצלחה" יותר מדי פעמים.‬
‫מה שנורא הוא שהמופע באפולו הלך נהדר.‬
‫- הקהל אהב אותי. - אני יודעת.‬
‫והם אהבו כי פשוט יצאתי והתחלתי לדבר.‬
‫- פשוט אלתרתי. - מה הנקודה?‬
‫זה תמיד כך כשאני הכי טובה, סוזי.‬
‫תחשבי על המופעים הגדולים שלי באמת,‬
‫לא הטובים, המלוטשים, אלא אלה שהיו אדירים.‬
‫עולה לי לראש הערב הראשון עם הציצי המכשכש.‬
‫- המופע של סופי לנון. - זה עדיין כואב.‬
‫אבל אדיר, נכון?‬
‫כשהפלתי את פני פן.‬
‫הרסתי את הנישואים שלי וכל סיכוי לאושר. סט נהדר.‬
‫- סט פאקינג נהדר. דטרויט. - קנזס סיטי.‬
‫- ניו אורלינס. - מירטל ביץ'.‬
‫ועכשיו, האפולו. כל ההופעות האלה יחידות במינן.‬
‫- מסוג ההופעות שרק אני יכולה לבצע. - מוסכם.‬
‫- סוזי. - מרים.‬
‫- את יודעת מה נהדר אצלי? - הצניעות שלך?‬
‫לא. זה כשאני אני.‬
‫למה שאחכה עד שיהיה לי מספיק כוח כדי לומר, "אני רוצה להיות אני"?‬
‫- מה אם לא ייתנו לי? - הם ייתנו.‬
‫אני רוצה להיות אני כשאני יוצאת לבמה.‬
‫- את תהיי. - לא, תקשיבי.‬
‫אם אצטרך לעזוב את אסתר ואת איתן במשך שבועות שלמים,‬
‫אחמיץ את ימי ההולדת שלהם, אמיתיים ומזויפים,‬
‫את הרסיטלים שלהם ואת הצגות בית הספר,‬
‫לא אעשה זאת בשביל בדיחות על שפתונים או שירות חדרים גרוע.‬
‫אם אעשה זאת,‬
‫אגיד בדיוק מה שאני חושבת כל הזמן.‬
‫בכל הופעה אגיד משהו.‬
‫כן. בסדר.‬
‫ברור שזאת המטרה,‬
‫אבל אם תעשי מופע חימום לבחור כמו שי בולדווין,‬
‫או פט בון או רוזמרי קלוני, אולי תצטרכי לספר בדיחה על שירות חדרים.‬
‫- אז אין יותר מופעי חימום. - מה?‬
‫אופיע רק אם אוכל לומר מה שאני רוצה.‬
‫- מידג'... - זה מה שלני היה עושה.‬
‫זה שונה. הוא לני ברוס.‬
‫אז תהפכי אותי ללני ברוס. תהפכי אותי לכוכבת הראשית.‬
‫- איך, אם אני לא יכולה להזמין הופעות? - לא יודעת.‬
‫את המנהלת שלי, תנהלי אותי.‬
‫מרים, אני מבינה אותך, באמת.‬
‫אבל את יודעת בדיוק כמוני שלא ככה העסק עובד.‬
‫אז בואי נשנה את העסק.‬
‫אתם יודעים, אבא שלי אמר לי פעם,‬
‫"אם יהיה לך קול, כדאי שתיזהרי עם מה שהוא אומר."‬
‫הוא דיבר על נאצים אנטישמיים.‬
‫הוא תמיד מדבר עליהם.‬
‫שני נאצים אנטישמים נכנסים לבר, ואחד אומר לשני, "מי מטפל לך במיסים?"‬
‫אבל קול... תודה.‬
‫אבל קול הוא דבר עוצמתי.‬
‫הוא יכול להאיר על משהו נסתר באפילה.‬
‫הוא יכול לגרום לכמה בחורים לשבת כשהם רוצים ללכת.‬
‫כן, שבו!‬
‫הוא יכול לשנות את אופן החשיבה של אנשים,‬
‫מה שיכול לשנות את האופן בו הם מתנהגים,‬
‫אבל הוא לא יכול לעשות דבר אם אתה שותק.‬
‫הלקח המחורבן נלמד.‬
‫תודה ולילה טוב.‬
‫בקרת כתוביות יעל אביבי‬