Når vi får barn, må vi gå hjem om kvelden, vet du.
Ifølge hvem?
Håndboken Vi er ikke dårlige foreldre.
Den kommunistblekka.
-Barna våre blir kule barn. -Klubb-barn.
-Dagslyset blir vondt for øynene deres. -Vampyrbarn.
De kommer til å snakke slang og sovne til Charlie Parker.
Rehabiliteringsbarn.
Alle barn kommer til å ønske de var våre.
Jeg så babyen til Taffy og Del forleden.
Ja vel? Hvordan var den?
Stor, høylytt og klengete. Som Del.
Hvis hans foreldreegenskaper ligner softball-evnene hans,
kommer det barnet til å falle ofte.
Men barnerommet var vakkert.
De hadde malt Babar i taket og Eloise på veggene.
-Vårt blir bedre. -Blir det?
Jeg skal få tak i den ekte Babar og dytte ham inn i skapet.
Det blir ikke så traumatisk for henne.
Eller ham.
Hva er det?
Vi har leiligheten nå.
Masse rom, foreldre ovenpå,
alltid der til å sitte barnevakt.
Alltid der.
Du har en flott jobb, inntekten kommer inn...
Kjolene kommer inn fortere.
Tror du kanskje...
...det er på tide?
Jeg vet ikke.
Vi nærmer oss.
Men tiden kan være inne for å prøve ordentlig.
Jeg mener virkelig prøve.
Jeg kan ta fri fra jobben hele neste uke og prøve mye,
cirka hvert kvarter, om du vil.
Snakk om utholdenhet.
Og vi kan prøve helt til det blir riktig.
Om ikke annet er jeg iallfall perfeksjonist.
Betal regningen, er du snill.
Hvis vi må bli i det glorete soverommet vårt
og prøve det neste halvåret, gjør vi det.
Verken mat eller vann, bare mye prøving.
-Gi mye tips. -Det gjør jeg alltid.
Jeg er forresten gravid.
En drosje. Jeg praier den.
Sa du at du er gravid? Midge?
Seriøst?
Vent. Er jeg faren?
...It's Now or Never.
Alle turnédatoene er endret, så jeg må gjøre om barnas timeplan.
Jeg kan få Mrs. Moskowitz til å gjøre det.
Jeg kan lage timeplanen for barna, Joel.
Greit. Lag timeplanen.
Her er denne månedens penger.
Så hva gjør vi med Collegiate?
Det er en fantastisk skole, og Ethan kom inn. Vi feirer.
Er det svaret ditt?
-Det var det vi ville. -For to år siden.
Alt er annerledes nå.
Ethan på Collegiate, Esther på Brearley, det var planen.
Det er flott at han kom inn, men vi vet at Collegiate ikke er billig.
Og begge jobber nå, og begge jobber om kvelden.
Når denne klubben åpner, blir jeg jævla Dracula.
Du er på turné, og selv når du kommer tilbake...
Hva sier du, Joel?
Jeg sier at vi bør vurdere å få ham inn på en skole i Queens.
Beklager, jeg var ikke klar.
La meg ta en slurk vann, så jeg kan ta sprute ut i latter.
-Midge... -Hvis noe får meg til å sprute,
er det ordene "skole i Queens".
Collegiate ligger på Upper West Side.
Ingen i familien vår bor på Upper West Side.
Har du hørt om biler?
Jeg kommer til å være på klubben hver kveld når den åpner.
Ethan begynner på skolen i høst.
Hvor er du i høst? La meg se.
Jammen har vi blitt dramatiske.
Düsseldorf, Frankfurt, Zürich, Stockholm.
Så jeg kjører ham, og du henter?
Barna våre kan ikke gå på skole i Queens.
-Hvorfor ikke? -Fordi...
-Queens. -Trenger litt mer.
Han må gå på de beste skolene og være sammen med de smarteste,
ellers lever han ikke opp til sitt potensial. De sier han ligger foran.
-Ethan? -Ja.
-Vår Ethan? -Ja.
-Hvem sier det? -De.
-Hvem er "de"? -Dem.
Ligger foran? Ethan?
De sier han er lovende.
-Det kan jeg gå med på. -Men, Joel,
lovende kan bli til potensial på Collegiate.
Hvis han går på Queens U,
blir lovende til: "Flytt deg, kompis, gaffeltrucken må forbi."
For det første, kommer han inn på Queens U som femåring, ligger han langt foran.
Og for det andre er jeg ikke skurken her.
Du må tenke praktisk.
Jeg må flytte ut av fabrikken snart, ellers blir det for kleint.
Jeg bør finne en leilighet i nærheten av klubben.
Så vi kan få ham inn på en skole i Chinatown
hvis vi vil at han skal ligge bak i to språk.
Alle besteforeldrene bor i Queens,
og noen burde være hos barna om kvelden.
Du måtte åpne klubben nå? Perfekt tidspunkt.
Beklager det, men du vet
at du skulle vært på slutten av turneen din nå.
Ingen ba meg legge til to måneder så Shy kunne få nervesammenbrudd.
Det var ikke noe sammenbrudd, han var utmattet.
Og hvis Ethan går på skole i Queens og senere finner ut
at han kom inn på Collegiate, bruker han det mot oss.
-Vi sier det ikke. -En dag får han kjæreste
med en far på inntakskontoret på Collegiate,
og han kommer til å si at de ble svært skuffet over
at han ikke begynte da han kom inn,
og så blir vi ikke inviterte til bryllupet.
Hvordan skal han møte denne jenta? Han bor i Queens.
-Han drar inn til byen. -Vi tillater det ikke.
-Han gjør det likevel. -Vi sier ikke at det finnes en by.
Tror du ikke han finner det ut? Kommer han ikke til å lese?
Hvis han går på skole i Queens, er sjansen 50-50.
Tror du dette hjelper?
Jeg vil ikke krangle.
Jeg vil også at han skal gå på Collegiate.
Jeg vil at han skal være sammen med dem som ligger foran.
Men jeg har ikke råd til det, og vi bor ikke der lenger.
Vi trenger ikke å bestemme dette nå.
-Pokker, jeg må gå. -Jeg også.
Du, kan du gjøre meg en tjeneste?
Snakk med Imogene for Archies skyld.
Fyren drukner, og hun gir seg ikke.
-Bor han fremdeles hos deg? -Ja.
Han gjør alle sprø.
Dessuten er han en forsikringsrisiko.
Det finnes ikke en søyle han ikke har smelt inn i.
Hvorfor er hun fremdeles så sint? Har han...
Nei, jeg sverger på at han ikke har gjort noe.
Han ber deg si til Imogene at han savner henne
og at de kan dra til Poconos hver jul
hvis hun bare lar ham komme hjem.
-Vær så snill? -Ja vel.
Jeg kan snakke med henne, men jeg nevner ikke Poconos ennå.
Archie har lidd nok.
Klokka er 11.15 her i New York...
...og her er The Crew-Cuts med Sh-Boom.
Jeg betalte ikke. Beklager. Her.
Jeg skal bli far!
Mirakuløse Mrs. Maisel
"Man ser sjelden noe så forvirrende som oppsetningen av Frøken Julie
"som fant sted i går kveld på Barrymore Theatre.
"Opplevelsen var nesten som om McSorley's stengte tidlig,
"og de berusede gjestene kom bort,
"fant manuset til Strindbergs stykke,
"dro ned buksa og gjorde fra seg på det.
"Fremføringen var så fornedrende
"at man nesten kunne anbefalt den som en arkeologisk utforsking
"av det moderne samfunnets forfall.
"Men til tross for de brekende idiotene
"og belysningen av Miss Lennons bisarre improvisasjoner
"tas denne oppsetningen av Frøken Julie av plakaten i kveld,
"én dag etter premieren."
-Jackie! -Hva er det?
Tror du ikke jeg allerede vet dette? Hold kjeft, for faen!
De sier det ikke fins dårlig presse.
Det du har i hånda, er førsteklasses dårlig presse.
Da er det over, jævler.
Washington Square Park er til venstre hvis dere bryr dere.
Varmtvannet er borte igjen.
Jeg sjekker varmtvannsberederen.
Vil ingen forlate denne leiligheten?
-Hallo? -Hei, Suz.
Jeg må fortelle deg noe. Sitter du?
Ja.
Mamma er død.
Herregud, Tess, du skremte meg.
Jeg trengte ikke å sitte for det. Hva skjedde?
-Kvalte leveren henne i søvne? -Nei.
Hun prøvde å krabbe ut vinduet på gamlehjemmet for å kjøpe sprit
og falt.
-Dæven. -Tre etasjer.
Helvete. For en måte å dø på.
Nei, hun overlevde fallet.
Men så rullet hun av kaia ut i vannet.
-Så hun druknet? -Nei.
Hun kom seg tilbake til kaia og ble påkjørt av en båt.
Herregud!
Men hun overlevde det.
De fikk henne opp og kjørte henne på sykehus, men der fikk hun infeksjon.
Unnskyld meg, men er hun død ennå?
Ja. Satte medisinen i halsen.
Dama visste hvordan hun gjorde sorti.
Nå må vi finne ut av huset.
Jeg driter ærlig talt i den rønna.
Hun etterlot det til oss.
Hva? Det er umulig.
Jeg leser testamentet. Det står:
"Huset går til jentene,
"for min bedritne sønn ser ut og lukter akkurat som faren sin."
Hun hatet virkelig Artie.
Husker du da hun prøvde å overbevise ham om at han ikke var hennes,
og at han burde dra og finne den ekte familien sin?
Han var borte en hel uke.
Ja, det var morsomt.
Jeg må legge på. Vi finner ut av det.
Drikk noe, så ringer jeg senere.
Ja.
Skal vi fortelle Chester at vi verken har varmt vann eller en varmtvannsbereder?
Ikke faen.
Button Club skal bli kjent som klubben med de beste drinkene,
de beste bartenderne og den beste underholdningen.
Prøver noen å vanne ut varene, er det ut med dem.
Prøver noen å knabbe fra kassen, er det ute med dem.
Jeg bestilte for fem minutter siden. Hvorfor drikker jeg ikke ennå?
Siste...
...kasse.
Du,
har Midge snakket med Imogene ennå?
Har ikke hørt noe, og vil ikke ringe hvis ikke,
for når jeg ringer, legger hun på.
Legger skikkelig på. Med et brak. Som en melkebonde fra Midtvesten.
Det er skremmende.
-Joel? -Ja?
Midge? Imogene?
Jeg vet ikke.
Kan du holde skansen et øyeblikk?
Jeg vil bare sjekke sikringsboksen
så vi ikke får noen plutselige strømbrudd.
Klart det.
-Unnskyld, kan du... -Jeg er gift!
-Jeg har bare et spørsmål. -Jeg elsker kona mi!
Jeg vil hjem.
Beklager at jeg forstyrrer.
Jeg ville bare si ifra om at klubben min åpner om en uke fra i dag,
og dere er alle inviterte.
Det blir gode drinker, god stemning og god musikk,
så kom ned,
eller opp, faktisk.
Og så håpet jeg noen kunne gi en beskjed til Mei Lin.
Jeg har ikke sett henne på en stund.
Vi kranglet.
Dere trenger ikke å vite detaljene, men jeg var en tosk.
Jeg prøvde å ringe henne, men nummeret hun ga meg, er ikke hennes lenger,
eller kanskje var det aldri det.
Jeg vet ikke hva adressen hennes er.
Jeg vet hun studerer medisin, men ikke hvor.
Faktisk vet jeg ingenting om henne bortsett fra at...
...hun har nydelige øyne,
hun er smart og morsom.
Hun er utrolig mystisk, og det er både frustrerende
og litt sexy.
Nå tenker dere sikkert:
"Hvordan kan han vite så lite om den han er sammen med?"
Det er rart.
Hun vil ikke at jeg skal vite mye om livet hennes,
og ærlig talt har livet mitt vært et eneste rot dette året,
så jeg var ikke så ivrig etter å fortelle heller.
Jeg var gift og var utro mot kona.
Det er ikke noe du vil fortelle den nye kjæresten din.
Ikke at hun er kjæresten min. Jeg vet ikke hva hun er.
Uansett, hvis dere kan fortelle henne alt dette, blir jeg glad.
Åpningen er viktig for meg, og...
...det blir ikke det samme hvis hun ikke er der.
Og understrek det med øynene.
Det tror jeg hun vil like.
Takk.
Gulasj.
Takk, Zelda.
Rømme.
Takk, Zelda.
Ikke glem pastaen.
Takk, Zelda.
-Ser du et mønster her? -Hva er klokka?
Den er 19.36.
Fire minutter igjen av pausen min.
Hva er det, Moishe?
Ingenting.
Du sa det skrevne ord kan forandre verden.
Jeg så nettopp ut, og så langt
-er den nøyaktig den samme. -Å jøsses.
Vet du, Abe, da faren min kom hit fra gamlelandet,
ville han ha en liten geitefarm.
Gud vet hvorfor.
Mannen var overbevist om at geiter var fremtiden.
Vi bodde i en leilighet på Rivington, 12 personer på to rom,
og mannen ville ha geiter.
Han hadde en kjerre han solgte sylteagurk fra, men han ville ha geiter.
-Send pastaen fort. -Til slutt
døde mannen på fortauet med sylteagurk i hånda og ingenting i lomma.
Ingen geiter.
-Har du et poeng, Moishe? -Seriøst?
Han hadde sluttet. Det var over.
Av og til er det du vil ha og det du får...
...to helt forskjellige ting.
Men ikke vær redd. Jeg holder vakt.
Det øyeblikk jeg ser at verden er forandret,
blir du den første som får vite det.
Men akkurat nå er geita di en sylteagurk.
-Zelda? -Jeg må gå. Sees i morgen.
Zelda!
-Han har rett. -Han har aldri rett.
Jeg vet ikke hva jeg trodde kom til å skje med artikkelen.
-Det har bare gått en uke. -Vet du hva kommentarsiden
i Times handlet om i dag?
Den eksplosive økningen i hjortebestanden på Staten Island.
Å, Abe.
"Lidderlig, utuktig hjort. Hva kan gjøres?"
Du kan ikke la Moishe irritere deg. Jeg forbyr det.
Jeg skammer meg over at jeg ble oppglødd over en artikkel.
Som om jeg hadde vunnet et brannmann-skilt på barneskolen.
Jeg har tatt en beslutning, Rose.
-Jeg skal bli hjelpelærer. -For hvem da?
Idioter. Byen er full av dem.
Kast en stein og treff en idiot.
Jeg skal undervise, veilede, vikariere. Hva som helst.
Dette tar slutt nå.
Jeg skal bli seriøs
og få oss ut av dette huset.
Klokka er 19.39,
og verden er fremdeles nøyaktig den samme.
Svarte helsike, det er en nattklubb.
Du klarte det, kompis.
Tror du takplatene blir værende oppe?
Jeg brukte alle teiprullene jeg fikk stjålet fra kontoret,
så det håper jeg.
Takk, Archie. Jeg hadde ikke klart det uten deg.
Jo da, men da måtte du ha kjøpt teipen.
Hvordan ser jeg ut? Som sjefen?
Mrs. Moskowitz ser ut som sjefen.
Ja, jeg skulle hatt på meg brosje.
Mange folk her i kveld.
Unnskyld meg et øyeblikk.
-Så du fikk beskjeden min. -Ja.
Du sa angivelig noe rart om øynene mine.
Du er så fin.
-Jeg har med noe til deg. -Ja vel?
En liten innflyttingsgave.
For du kommer til å gå tom.
Jeg har savnet deg.
Husk det neste gang du er en tosk.
Så de sa at jeg var en tosk.
De trengte ikke å si det.
Du gjør hva som helst for en rull med toalettpapir.
Mrs. Maisel.
Du godeste, så overraskende.
Hallo, Mrs. Moskowitz. Mye folk her.
Ja. Mr. Maisel har jobbet hardt.
Jeg er så stolt av ham.
Det er 1,50 dollar i inngangspenger.
Du får dem på vei ut, bestemor.
Å, kjære deg. Det går nok ikke.
Men heldigvis spiller nevøen min for Yankees.
Han er en kjempegod trener.
-Jeg går i baren. -Billy!
Den er på husets regning.
Nei, det er fem cent, kjære.
Beklager.
Takk, alle sammen.
Vi kommer tilbake etter en kort pause.
-Bli med meg. -Hvor da?
Midge, du er her.
Selvsagt. Tror du jeg ville gått glipp av dette?
Tusen takk. Jeg mener det.
Jeg vil at du skal møte noen.
Mei, dette er min ekskone, Midge.
Midge, møt Mei.
-Har du vært gift? -Hva?
Har du ikke fortalt at du var gift?
Jo, selvsagt.
-Du vet at jeg har vært gift. -Nei.
-Jo. -Huff, Joel.
Vent nå litt. Jeg har absolutt...
Pokker.
Bare et midlertidig problem, folkens.
-Hva i svarte? -Gi meg et øyeblikk.
Herregud!
Jeg kjøpte nettopp en drink.
Jeg tar meg av det! Slapp av.
-Archie! -Jeg elsker kona mi! Å. Kommer.
-Jeg visste at han hadde vært gift. -Tenkte meg det.
-God bløff. -Ditto.
Så...
...du er kjæresten.
Og du er kona.
Jeg skal bli lege.
Jeg skal opptre på Apollo.
Musikk!
-De innfødte begynner å bli rastløse. -Musikk!
Unnskyld meg.
God aften, mine damer og herrer.
Jeg er Midge Maisel. Mrs. Maisel er kunstnernavnet mitt.
Tusen takk.
Jeg har ikke opptrådt i hjembyen min på en stund.
Jeg har vært på turné med Shy Baldwin i noen måneder, så...
Hyggelig å vite at folk ikke har glemt meg.
Dere har ikke glemt meg.
Barna mine har fullstendig glemt meg.
De har blitt så blaserte av å ha en mor i underholdningsbransjen.
Da jeg kom hjem forleden dag, pekte datteren min på bleia
og sa: "Vennen, ordner du dette?"
Så tente hun sigaretten, fylte på igjen Daiquiri-flasken
og sparket agenten sin.
Nå er begge foreldrene hennes i bransjen.
Å ja. Dette skjer når du går. Husker du første gang?
I tilfelle dere ikke vet det, eies denne klubben av
min snart-eksmann-igjen, Joel Maisel.
Og jeg er her i kveld for å si...
...at den halvparten er min.
Jeg tuller. Ta alltid siden der toalettet er.
Joel er en flott far.
Så jeg ville bare gå på scenen og fortelle ham det,
for vi kjeklet litt tidligere i uken om sønnen vår.
Femåringen vår kom nettopp inn på Collegiate,
og det koster så mye at vi må selge organene hans for å betale skolepenger.
Datteren min ser nervøst på prosessen.
Det er så vanskelig å oppdra barn når man er gift.
Det er veldig vanskelig å oppdra barn når man er skilt.
Men det er ikke så vanskelig å oppdra dem når faren er en flott fyr.
Men Joel, ikke faen om barna våre skal gå på skole i Queens.
Jeg brenner heller ned dette jævla stedet.
Kos dere, folkens.
Og drikk ut. Overskuddet går til Collegiate.
Pass opp!
Beklager.
Hallo, Bernice.
Jeg savner deg.
Hei.
Hallo, jenter.
Manny, har du pause igjen?
Hvordan definerer du "pause"?
Hei, Paulette. Har du sett Moishe?
Han er der borte.
Ser du noe? Bare ta en vill gjetning.
-De passer ikke sammen. -De passer ikke sammen.
Så du måtte ha funnet en helt spesiell person
som kunne bruke disse ermene. En person med...
-Armer som ikke passer sammen? -Nemlig.
Jeg sier ikke at denne personen ikke eksisterer,
men markedet er antakelig lite, så hva om vi...
Gjør ermene like.
Du burde være sjef her.
Hallo, Moishe.
For en overraskelse, Miriam.
Jeg var i nabolaget, og tenkte jeg kunne stikke innom.
-Hva har han gjort? -Hvem?
-Sønnen min. -Ingenting.
Jeg kom hit for å snakke forretninger.
-Med meg? -Ja.
-Trenger du en kjole? -Alltid. Men jeg er ikke her for det.
Jeg vil kjøpe leiligheten min.
-Unnskyld? -Eier du den fremdeles?
-Leiligheten din? -Ja.
Leiligheten jeg kjøpte til deg og Joel?
-Det stemmer. -Ja.
-Hvor mye? -Forklar.
Som du vet, er karrieren min i ferd med å ta av.
-Hvilken karriere? -Komikerkarrieren.
Men du kan ikke fortelle en vits. Vi prøvde det, og det virket ikke.
Det kan være, men jeg har jobbet kontinuerlig i et år.
Jeg har allerede spart opp et depositum,
og har ikke brukt noe av inntekten min.
Manageren min forvalter alle pengene mine,
og jeg forsikrer deg om at ingenting av det går til hatter.
Finner du og Joel sammen igjen?
Nei, det gjør vi ikke.
Så hvorfor vil du ha leiligheten?
Til meg.
Til barna mine. Familien min.
Vent. Med familie mener du...
Mamma og pappa blir boende hos meg til de finner noe annet.
Du har offisielt vekket min interesse.
Hva sier du?
Vet Joel om dette?
Dette handler ikke om Joel, men om meg.
Jeg vil bestemme hvor barna mine vokser opp og hvor de går på skole.
Jeg elsker den leiligheten.
Jeg vil eie den. Jeg vil kjøpe den
med penger jeg har tjent.
Har du noe sikkerhet?
Kontrakten min med Shy Baldwin. Alt står der.
Seks måneder i Europa, en varietéforestilling til våren
og en julespesial i desember, begge med garanterte plasser til meg.
Julespesial, som dem med Bob Hope?
Ja, men uten Bob Hope.
Bob Hope lager fine spesialer.
Dette blir en fin spesial, bare uten Bob Hope.
Hvis det er en julespesial, burde Bob Hope være med.
Hva sier du, Moishe?
Du skal vite at jeg aldri likte det sønnen min gjorde mot deg.
Du var en flott jente.
Jeg kommer aldri til å forstå hva som foregikk i hodet hans.
Jeg ber ikke om noen tjenester. Jeg vil ikke at du skal synes synd på meg.
Jeg forventer ikke at du selger den billig bare fordi jeg er familie.
Men det hadde vært fint.
Ja, sønnen din gikk fra meg, og jeg er familie.
Det var litt morsomt.
Så?
Hva sier du, Moishe?
Seksti sekunder igjen av fjerde runde...
Patterson vinner aldri i livet.
Du må sette det på.
Det står på.
Ikke for mye nå.
Det må se rent og kult ut, som Miles.
Håret ditt ser likedan ut uansett om han gjør det rent og kult
eller lukker øynene og kutter i vei.
Som Miles.
Hold munn, Billy. Du er en sjalu gammel mann.
En sjalu gammel mann som betaler for disse hårklippene.
Nå vel... Touché.
Ber jeg ham stoppe nå, har du en halv klipp.
Det er bra. Ser jeg ikke bra ut?
Du ser bra ut!
Hva skjer, Susie?
-Patterson taper. -Det var ikke spørsmålet.
Men det blir svaret.
Slutt å bevege deg, så mannen kan bli ferdig.
Hvorfor har du det travelt? Du har ingenting å klippe.
Det må stelles. Jeg er ikke et dyr, som deg.
-Susie! -Ingo er en viking. Vikinger vinner.
Det er derfor du ser så mange vikinger som går rundt nå om dagen.
Jeg vedder fem dollar på at vikingen taper.
-Du er med. -Jeg vedder i imot.
Ingo dreper Patterson igjen, spiser ham og driter ut beinet hans. Helt.
Jøss. Du snakker pent.
Jeg tar imot det veddemålet.
Du har veddet ti mot meg alt.
Jeg kan vedde mot flere.
Med hvem sin lønnsslipp?
Damer, kan vi få litt stillhet i skjønnhetssalongen?
Det pågår en jævla kamp.
Røyk denne.
Hvorfor det? Har vi knullet?
Du er jammen anspent.
Jeg trodde at da du sa at vi skulle høre på kampen,
skulle vi faktisk høre på kampen.
Og oppdatere hverandre før turneen.
Så, Susie Myerson og Co.,
er klienten din klar?
-Snakker vi om det nå? -Er hun klar?
Ja. Hun kommer til å shoppe helt til teppet går opp,
men ja, hun er klar.
Så hva skjedde med deg og Sophie Lennon?
Ingenting. Dårlig beslutning. Skjer ikke igjen.
Jo da. Jeg har gjort det selv.
-Husker du Nate Green? -Hvem?
Jeg trodde han skulle sette verden i fyr og flamme.
I stedet satte han fyr på ei spritsjappe.
Jeg tar fremdeles med røyk til ham i fengselet månedlig.
-Dæven. -Du lærer så lenge du lever.
Men du og Midge kommer overens?
Med tanke på at hun skal gjøre meg rik, kommer vi godt overens.
Skal hun gjøre deg rik? Har du lest den nye kontrakten din?
Det er bare starten. Du skal få se. Det er ingen som henne i hele verden.
Hun er min rampete, sprudlende, jævla gode fe.
-Hva er det? -Du har virkelig tro på henne.
-Skal jeg ikke det? -Jeg lukter trøbbel.
-Hvorfor det? -Det betyr at du ikke kan være objektiv.
Tro meg, jeg kan være objektiv. Jeg vet det når hun er dårlig.
Jeg vet det når hun er et rasshøl
eller kler seg som en psykiatrisk pasient.
Hun krever utrolig mye vedlikehold.
Jeg måtte lære meg å sy på paljetter i mørket.
Hun er alltid sen.
Du må mate henne annenhver time som et jævla parkometer.
Pokker. Jeg får ikke Shy til å spise noe.
Gutten lever på kaffe, gin og komplimenter.
Jeg vet ikke hvor han tar energien fra.
Han har alltid vært slik. Prangende, skvetten...
Men han kan synge
bedre enn noen annen.
Snakker du subjektivt?
Ja.
Det er en merkelig jobb
å forvalte en annens karriere.
Du tror du er så viktig,
men plutselig løper du rundt i Utah
og leter etter tannkremen Shy liker.
Hvem i helvete hører på Shy i Utah?
Ikke misforstå. Jeg klager ikke.
Det er gode og dårlige dager.
Da Shy fikk sin første gullplate, var det en god dag.
Det er fint når de skinner.
Du får ta del i det og skinne litt selv.
Men når de gjør dumme ting
-og så gjør du dumme ting... -Hvilke dumme ting?
Ting du ikke vil gjøre, men må.
Du hater det, du gjør det, og så får du betalt.
Helsike! Jeg tror det ikke.
-Hva tror du ikke? -Patterson slo knockout på vikingen.
Hva for noe?
Femte runde, venstre hook og i gulvet!
Sendte ham til Valhall!
Han har fremdeles ikke reist seg.
Hvorfor er du så glad? Du tapte.
Man må beundre en god jobb.
Du vant og jeg skylder deg dette,
men jeg er fremdeles sjef i resten av ditt liv,
så dette neste øyeblikket definerer offisielt forholdet vårt.
-Du trenger ikke å betale meg. -Glimrende definisjon.
Ingenting slår frykt når det gjelder gambling.
Alt i orden? Du ser ut som du er på et fly.
Ja, jeg er bare...
Han hadde ham i andre runde.
Susie tapte penger!
Hvor mye tapte du?
Kom an, jeg tapte også.
Jeg trengte ikke å betale, men jeg tapte uansett.
Hvor mye tapte du?
Hvor mye tapte Susie?
-Ikke se på meg. -Hvem veddet du med?
Jeg tar meg av det.
-Hvem veddet du med? -Det er ikke noe å snakke om.
-Hvor mye tapte du? -Det går bra.
Hvor mye tapte du, Susie?
Det går bra.
Jeg har et møte. Jeg må gå.
Vi vant stort.
Jeg kjøper noen greier til oss.
Noen brukte fondue-kjelen
til noe annet enn fondue.
Jeg sier ikke at det var deg,
men det var faen meg deg.
Alt i orden?
Rose. Herregud.
Så fint at du er her. Jeg dør.
-Trenger du dette? -Nei.
Bra.
Du tror det aldri. Jeg tror det ikke selv.
Ingen rundt meg tror det.
Ro ned, Corinne, ellers biter du deg i tungen.
-Det virket. -Hva virket?
Shira, datteren min, er forlovet.
-Hva? -Med veterinæren.
Ett stevnemøte var alt som skulle til.
Da hun fortalte meg det, ble jeg så sjokkert
at jeg gikk med på å betale for et bryllup på Hawaii.
Hvem i svarte kjenner vi på Hawaii? Ingen. Hvem bryr seg?
Hun vil ha gress-skjørt og ukuleler, og jeg protesterer ikke.
Hun skal gifte seg.
Vent. Sitt der.
Til deg.
Et tegn på min takknemlighet.
Steuben-glassene dine.
Jeg la merke til at du alltid beundret dem.
-Jeg kan ikke. -Jeg insisterer.
De må være verdt en formue.
Vet du hva jeg ville ha betalt for å få datteren min gift?
Hva som helst. Her, ta gifteringen min.
Nei, glassene er mer enn nok.
Jeg har skrytt til alle i nabolaget.
Jeg sa til Judy Kramer at det var din idé,
og hun ba om nummeret ditt.
-Hvorfor det? -Datteren hennes.
Du vet, den høye med ansiktet.
Å ja. Stakkars.
Se slik ut og være så høy at alle legger merke til det.
Nå vel,
hun jobbet i Toronto i noen måneder.
Kom nettopp tilbake. Strålende vakker.
-Hva? -Nydelig.
Aner ikke hvordan.
Men nå har hun en stygg jentes personlighet
i en pen jentes kropp, og alle er forvirret.
Det kan være vanskelig.
Som Hedy Lamarr, men hun faller ofte.
Hun er ikke vant til høye hæler.
Judy vet ikke hva hun skal gjøre med henne.
Så hun tenkte at du, med dine spleiseevner, kunne hjelpe.
Jeg sa at du selvsagt kunne det.
Ryktet om Shira har spredt seg som ild i hageklubben.
Du godeste.
Du kommer til å få det travelt.
Greit. Jeg fant deg.
Du har glassene. Jeg må gå.
Hva er poi?
-Jeg vet ikke. -Jeg finner det ut.
Du er genial.
Takk for glassene.
Jeg kan faktisk få et barnebarn.
Det er mer verdt enn alle glassene i verden.
Sikker på at du ikke vil ha ringen?
-Helt sikker. -Greit.
Sees senere, Rose.
Sees.
Dr. Thomas til intensiven.
God morgen, Donna. Jeg vet jeg ligger bak, men det er en god forkl...
Å, jøss. Rose igjen. For en hyggelig overraskelse igjen.
Benjamin, jeg har en jente til deg.
-Judy Kramers datter. -Hvilken Judy?
Judy Kramer.
-Moren din kjenner henne. -Så bra.
Uansett er datteren hennes veldig smart, som deg,
og veldig høy, som deg.
Hun så forferdelig ut, men er vakker nå,
selv om hun fremdeles er klossete, og jeg tror det vil fungere fint,
fordi det er litt rart. Ikke sant? Rart?
Det er hyggelig av deg å tenke på dette,
men jeg har det...
Miriam trenger ikke å være den siste jenta for deg.
Jeg hadde rett én gang, jeg kan ha rett igjen.
Jeg lover at det går bra med meg.
Du kommer ikke til å være å kjekk for alltid, vet du.
Jeg har et maleri på loftet som vil motbevise det.
Du er vittig. Judys datter er vittig også. Jeg vet jeg har rett.
Rose, jeg må virkelig gå
tilbake til blødende folk.
Greit. Vi trenger ikke å bestemme dette nå.
Unnskyld meg.
Her.
Du vet hvor du finner meg når du er klar.
Ikke vent for lenge med å bli lykkelig.
Taxi!
Hei, drittsekk.
Unnskyld meg.
Kastet du en tomat på meg?
I så fall antar jeg at det var et uhell, og aksepterer en unnskyldning.
Jeg... beklager.
-Rose? -Du godeste... Abe!
Du skremte vettet av meg.
Hva i all verden...
Hva skjedde med deg?
Noe fantastisk.
Fantastisk? Du blør neseblod.
-En mann kastet en tomat på meg. -Hva for noe?
Tre tomater, faktisk. Han kastet tre tomater på meg
-på kloss hold. -Abe...
Jeg ga ham sjansen til å beklage, men han ville ikke,
-så jeg dyttet ham. -Hva for noe?
Jeg la hendene på brystet hans og dyttet ham!
Så dyttet han meg tilbake, jeg dyttet ham tilbake
og så dyttet han meg tilbake. Og plutselig sloss vi.
På en måte.
Det var mer fribryting enn nevekamp.
Men vi kjeklet som et par spradebasser og gikk i bakken!
Vi ble nesten påkjørt av en søppelbil,
men den gikk ikke så fort, så vi klarte å rulle unna.
Dette er fryktelig, Abe. Du ble angrepet av en fremmed.
Nei, ikke en fremmed, Rose.
David Merrick.
Hvem er det? En gangster?
På en måte. Han er Broadway-produsent. Og Rose,
han leste den.
David Merrick leste artikkelen min
og hatet den.
Assistentene hans også. De dyttet meg litt også.
De hater meg.
Alle hater meg som pesten.
Fantastisk.
Forstår du det ikke?
Artikkelen min påvirket dem.
Mine ord provoserte teaterfolk,
folk som lever av å sitte.
Den provoserte dem til å reise seg og begå fysisk vold.
Jeg tror den tomaten må ha vært umoden
og at den traff deg i hodet. Du kan ha hjernerystelse.
Nei, tomaten var fullstendig moden.
Den kunne havnet i en deilig salat, men i stedet var den ment for meg.
Kan jeg få ta deg med til legen?
Moishe tok feil.
Faren hans burde fått seg en geitefarm.
Og det skrevne ord
skal forandre verden.
Nå skjer det, Rosie.
Moishe! Kjøp en geit!
Verden forandrer seg!
Ikke kom inn. Jeg har ikke på meg bukser.
Til helsike med bukser!
Dette er hyggelig, ikke sant?
Perfekt vær, som i en film.
Og i denne filmen, hva vil den livlige brunetten
snakke med den søte blondinen om?
Hva mener du?
Brunetten vil bare være sammen med den søte blondinen,
-og Archie vil komme hjem. -Jeg visste det.
Han har det vondt, Imogene. Tilgi ham.
Da vi ble sammen,
satt Archie utenfor huset mitt i timevis.
Politiet arresterte ham aldri, for han er jo Archie
og ser ut som en korgutt. Han var korgutt.
Han har forresten en nydelig baryton.
De fikk ham vekk, men neste dag var han tilbake
i treet ved soveromsvinduet mitt.
Romantisk, med bare et hint av uhygge.
-Trodde han alltid ville sitte i mitt tre. -Det vil han.
Tror du virkelig at Archie ville...
Være ute hver kveld og gjøre Gud vet hva med Gud vet hvem?
Han malte vegger og pusset gulvplater sammen med Joel.
Er det det de kaller det nå til dags?
-Imogene. -"Male vegger".
-Seriøst. -"Pusse gulvplater".
-Greit. -Han pusset ikke opp klubben til Joel.
Han så for seg hvordan det ville være å ikke ha familie,
ikke ha tre barn og ikke være gift med meg.
Det var det han gjorde hver kveld sammen med Joel.
Kanskje i et øyeblikk. Men han er fortvilt, Imogene.
Han vil bare komme hjem.
Jeg ville ikke stått her og sagt dette
hvis jeg ikke trodde det av hele mitt hjerte.
-Mener du det? -Ja.
Mannen din forlot deg,
og du så hele livet ditt gå i oppløsning.
Tror du virkelig at om jeg lar ham komme tilbake,
blir alt bra igjen, og ingenting av det som hendte deg,
vil hende meg?
Ja, det tror jeg absolutt.
Ja vel.
SEKRETÆR- OG ASSISTENTOPPLÆRING
REGISTRERING
Jeg heter Imogene Cleary.
Det er ikke åpent ennå.
Hei.
Hallo.
-Fin klubb. -Takk.
Lukter ikke som noen har pisset i den ennå.
-Det har de. -Ja vel.
Kan jeg komme inn?
Det er viktig.
Klart det. Kom inn.
Er alt i orden? Øynene dine er...
Å ja. Jeg er allergisk mot fugler.
Kanskje jeg kan få en drink?
Greit. Vil du ha en øl?
Ja takk.
Eller kan jeg kanskje få noe sterkere?
Takk.
Kan jeg få én til?
Vil du starte en regning?
Du har min oppmerksomhet.
Ja, greit.
Jeg vet du ikke er en venn. Vi kjenner hverandre knapt.
Vi har snakket sammen kanskje tre ganger?
Én gang høflig? Greit, aldri høflig, men...
Du må gjøre noe for meg.
Du må passe på pengene til Midge.
Du må ta imot sjekkene og sette dem i banken.
Holde rede på hva hun har, hva hun skal ha og hva hun bruker.
-Hva snakker du om? -Jeg kan styre karrieren hennes.
Det er jeg flink til, og jeg skal gjøre henne til stjerne,
men pengene...
Du må beskytte dem fra nå av.
-Mot hva da? -Mot meg.
-Susie... -Jeg sender sjekkene rett til deg
-så snart jeg får dem. -Susie...
Kanskje jeg skal få folkene til Shy til å bare sende dem rett til deg.
Droppe mellomleddet. Droppe meg. Ja, det er antakelig best.
-Susie... -Jeg skal overføre alle pengene
hun har tjent så langt. Hvert øre.
Jeg trenger bare litt tid til å...
...organisere det, men du skal få dem.
Så sender jeg deg en sjekk én gang i uken,
eller de sender deg den. Én gang i uken sender noen deg en sjekk.
-Vent. -Så,
takk for drinkene.
-Vi snakkes mer senere. -Stopp, Susie!
Du kan ikke bare valse inn hit og...
Hvorfor? Hvorfor meg?
Det finnes bankfolk og regnskapsførere og mange andre
som er opplært i dette.
Shy har sikkert en haug med folk du kan spørre...
Fordi du elsker henne!
Du kommer alltid til å være forelsket i henne.
Du kommer aldri til å la noe vondt skje henne.
Det må bli deg.
Bare la meg si det til henne.
At jeg alltid kommer til å elske henne?
Nei, om pengene. Hun vet det andre. Det gjør alle.
Jeg sier dette bare én gang, så følg med. Takk.
Første gang jeg så Midge Maisel,
trodde jeg hun var en brennheit cocktail-servitrise.
Som på en fransk restaurant.
Da jeg fant ut at hun var komiker,
kunne du slått meg overende med en fjær.
Jeg hadde foretrukket en hammer.
Nå er hun på turné med Shy Baldwin.
Kniv i hjertet.
Selv om jeg fremdeles tror hun hadde blitt en brennheit servitrise...
Jeg har definitivt drukket for mye.
...har hun vist seg å være en hyggelig person,
en tøff konkurrent og den som lukter best av alle på klubben.
Ikke at det er så vanskelig.
Jeg kan ærlig talt si av hele mitt hjerte:
Dra til helvete, Mrs. Maisel.
"Dra til helvete, Mrs. Maisel."
Takk. Jeg prøver å ikke gråte.
Dra ut og vis dem hvordan det gjøres,
for hvis du mislykkes, kommer ingen til å la deg glemme det.
Det var ingen spøk.
Det kommer til å høres ut som en klisjé, men helsike heller:
Hvordan våger du?
-Benjamin? -Godt gjettet.
Hva gjør du her?
Hvis du vil finne en pingvin, drar du til Nordpolen.
Vil du gjøre dette her, omgitt av lakeier
-som fattigmanns Rat Pack, eller... -Hva?
Nei.
Ser du ikke at jeg må forbi?
-Jeg må bare... -Skal du...
-Skal jeg reise meg, eller... -Jeg sitter ikke i veien.
Der, ja.
Greit.
Beklager. Hei.
-Står til? -Det er morsomt.
-Nei. Jeg... -Glem småpraten,
-dette tar ikke lang tid. -Det var ikke små...
Du slapp billig unna, ikke sant?
Du sendte meg et avskjedsbrev, ikke korrekturlest, forresten,
og jeg verken oppsøkte deg eller ringte deg.
Jeg kom ikke hjem til deg og forlangte en forklaring.
-Nei. -Det stemmer.
Jeg lot deg snike deg av gårde som en jævla Damon Runyon-figur.
Jeg antok at det var det du ville,
så jeg ba ikke om en forklaring.
En forklaring jeg hadde all rett til å forlange, forresten.
Ja, det hadde du. Jeg er så lei for det.
Jeg taklet alt med verdighet.
Jeg taklet det rolig. Jeg takler alt rolig.
Jeg blir ikke sint, for jeg kan ikke.
Når du er veldig høy, kan du ikke bli sint.
Du kan ikke trampe rundt, vifte med armene i været
og heve stemmen, for folk blir redde.
Se deg rundt. Ser du?
Det er slik man ser ut når man er veldig høy og veldig sint!
Jeg ser ut som en sint høyblokk.
Så jeg er rolig hele jævla tiden.
Men denne gangen...
Denne gangen har du gått for langt.
Hva har jeg gjort?
-Bortsett fra... -Jeg jobber på sykehus, Miriam.
Jeg opererer
og holder veldig skarpe verktøy jeg skjærer opp folk med.
Og hvis jeg ikke åpner dem riktig, har de en tendens til å dø.
Og dit valgte du å sende moren din
-for å spleise meg med en annen jente? -Hva?
-Er du gal? -Benjamin, jeg sverger på
at jeg ikke ante noe om det.
Pisspreik. Du har skyldfølelse,
så du ville få meg inn i et forhold for å slippe skyldfølelse.
Men drit i det.
Du har ikke noe du skulle sagt om hva som skjer meg.
Føler du deg ussel? Synd. Lev med det.
Kan vi bare sette oss og snakke om det?
Vær så snill?
Takk.
Du må begynne.
Ja. Beklager.
Jeg skylder deg verdens største unnskyldning.
Jeg skammer meg sånn.
Jeg trodde aldri du var en feiging.
Det brevet var en feig utvei.
Det vet jeg.
Jeg forstår ikke hva som skjedde.
Jeg forklarte alt i brevet.
Jeg sluttet å lese etter ordene: "Jeg kan ikke gifte meg med deg."
Du røpet på en måte slutten.
Det er rart. Jeg kan stå på scenen
og si alle slags ukomfortable, pinlige og personlige ting,
men tanken på å stå foran deg
og si det
orket jeg ikke.
Så jeg skrev et brev, som en feiging.
Men du må forstå
at da jeg sa ja til frieriet ditt, var jeg lei av standup.
Jeg vurderte å slutte. Jeg tenkte
at komedie bare var en fase og at jeg kunne gifte meg
og opptre på Gaslight én eller to ganger i uken.
Som en bowling-liga med bedre sko. Jeg trodde det kunne være nok.
Men så ringte Shy Baldwin,
og et lyn slo ned i meg.
Jeg bare visste det. Dette måtte jeg gjøre.
Resten av livet. Ingen vei tilbake.
Og jeg visste at det ville bli et problem.
-Hvordan? -Hvordan hva da?
Hvordan visste du at det kom til å bli et problem?
Gi deg, Benjamin.
Gi meg med hva?
Jeg snakker om livet mitt på scenen.
Hele livet mitt.
Jeg snakker om foreldrene mine, barna mine og forholdene mine,
om tabbene mine, alle andres tabber,
om hofteholderen min og sexlivet mitt.
-Jeg har sett deg på scenen. -Du har sett meg to ganger.
Det hadde vært annerledes om vi var gift.
Det ville skjedd hele tiden. Du hadde ikke kunnet takle det.
-Ikke? -Standup var grunnen til
-at Joel og jeg... -Jeg er ikke Joel!
-Jeg vet det. -For det første er jeg mye høyere.
-Dere er begge menn. -Hva i svarte betyr det?
Stolte menn. Sterke menn.
Spurte du?
Sa du: "Benjamin,
"hvis jeg alltid snakker om deg på scenen, blir det et problem?"
-Nei, det gjorde jeg ikke. -Det stemmer.
Du ga meg ikke engang en sjanse.
Du utelot meg fra hele ligningen.
Jeg ville vært på turné.
Vi ville vært fra hverandre ofte.
Og det ville blitt sensasjonelt når vi var sammen igjen.
Ikke gå, vær så snill.
Du knuste hjertet mitt, Miriam.
Ikke send moren din igjen.
Du fikk ikke engang se ringen.
Den var forresten spektakulær.
Det tviler jeg ikke på.
Ja, Anya.
Og din yngste, Leslie, er hun fremdeles singel?
Er hun? Bra.
Noen bestemt grunn til det?
Har hun prøvd lugg?
Så synd.
Det må finnes en flott mann der ute
som bare venter på en som Leslie.
Og når blir hun 30?
Å nei, det er nok av tid. Ikke vær redd.
Mamma! Hvor er du?
I mellomtiden skal jeg ta på meg tenkehetten.
Legg på!
Jeg må legge på, Anya, men jeg ringer deg snart.
Du har blitt svært uhøflig etter å ha vært på turné.
Jeg kan ikke tro at du gikk til Benjamin.
-Miriam... -På jobben hans!
Jeg kunne ikke overfalle ham på gaten.
Du dro på jobben hans og prøvde å spleise ham med en jente.
Stemmer dette?
For jeg vil gjerne forstå det riktig
før jeg forteller deg hvor utrolig upassende det var!
-Demp deg. -Forstår du
hvor tøft det må ha vært for ham da jeg trakk meg fra bryllupet?
Jeg antar det ikke var enkelt.
Og du var så frekk, overmodig og ufølsom
at du gikk ned dit og dro ham inn i det igjen?
Dette var ikke din sak.
Dette var mellom Benjamin og meg.
Ingen ba deg gå imellom. Jeg vet han ikke gjorde det.
Jeg lar meg ikke bli snakket til slik av min egen datter.
Vet du hva? Jeg beklager.
Jeg beklager at du er så skuffet
over hvordan livet mitt ble.
Jeg beklager at du ikke kan forstå hvordan det har blitt.
Jeg har prøvd å forklare deg det og inkludere deg i det,
men du vil verken forstå eller bli inkludert.
Du vil bare være skuffet.
Jeg beklager at jeg er komiker, at du ikke klarer å se meg på scenen
og at du fremdeles tror at jeg er prostituert.
Jeg beklager at Joel gikk fra meg og ødela livet mitt, men det gjorde han.
Han gikk fra meg.
Han ødela livet mitt.
Jeg ville ikke at det skulle skje, men det skjedde,
og jeg måtte gjøre noe med det.
Og snart må du godta
at dette er den nye virkeligheten.
Nemlig at jeg, for første gang i mitt liv,
tar ansvaret for min egen skjebne,
akkurat som Joel er ansvarlig for sitt liv og Benjamin for sitt.
Kanskje du må få deg et liv selv, så du kan slutte å prøve
å manipulere livene til dem rundt deg.
Du har rett.
Jeg forstår ikke hva livet ditt er eller hvorfor du gjør det du gjør.
Og ja, jeg føler at komedie og prostitusjon er det samme.
Og nei, jeg vet ikke hvordan jeg kan forklare det til venner eller rabbineren.
Jeg vet ikke hvordan jeg forklarer at datteren min forlater barna sine
for å reise rundt med en liten deltids-rørlegger med hatt.
Jeg forstår ikke hvorfor det er morsomt å snakke om foreldrene sine på scenen
og hvorfor det er morsomt å høre folk le av deres tabber og uhell.
Men vi er fullstendig enige om én ting:
hvor utrygt en kvinnes liv er
når det avhenger av en manns innfall.
Det er en lærepenge jeg også har fått.
Faren din ødela mitt liv også.
Han tok fra meg alt på et øyeblikk.
Nå må jeg få det tilbake,
og det er nettopp det jeg har tenkt å gjøre.
Så...
...ha meg unnskyldt.
Bernice? Rose Weissman her.
Kjapt spørsmål:
Er sønnen din fremdeles klinisk blind?
Fantastisk.
Tretti sekunder, mine damer.
Er jeg sen? Jeg trodde jeg var presis.
Skoproblem i siste liten.
Fargen var forskjellig i forskjellige lys, så jeg måtte være forberedt.
Tok med et ekstra par, men de er vonde å ha på, så jeg går litt rart.
Men det er vel morsomt, siden jeg er komiker?
Funket for Chaplin. Jeg tror ikke det la til mye tid...
Ja, jeg er sen. Sånn er det.
-Det går bra. -Jeg gleder meg.
Apollo, ikke sant?
Du leste skiltet.
Jeg må ta meg av noe i kveld.
-Hva er galt? -Ingenting er galt.
Det er noe dritt med familien, men jeg vil ta meg av det før vi drar,
så jeg går kanskje glipp av deg.
Er det fordi jeg har feil sko?
Ja. Så hvis jeg ikke ser deg før,
møter jeg deg på flyplassen i morgen kveld.
Greit.
-Du kommer til å gjøre det flott. -Det er ingen annen mulighet.
Visst pokker. Opp med puppene?
Opp med puppene.
-Ikke kom sent til det jævla flyet. -Jeg er aldri sen.
Fort!
Stemmen min brast litt, hørte du det?
Ja, den rosa er neste.
Unnskyld meg! Glidelåsen!
Kom igjen, du er nestemann.
Bra. Spis denne.
-Hva er det? -Havrekjeks.
Hvorfor har du hele verdens forråd?
Folk lager dette til Shy
fordi han går rundt og sier at det er favorittmaten hans.
Det er ikke favorittmaten hans.
Faktisk rører han ikke de jævla greiene, og så må jeg...
Thelma, kjære, du ser fantastisk ut.
Gi disse daddelkakene til Shy.
Det skal jeg gjøre.
-Spis disse. -Bare kast dem.
Gjør du det, ser noen det, og Harlem brenner.
Marla May.
Dette er min søsters datter, Lorna.
Sørg for at hun møter Shy.
Det vet du jeg gjør.
-Bare vent der borte, vennen. -Ja vel.
Forretter?
Damene i nabolaget vil også gifte bort Shy.
Unnskyld. Er jeg i synagogen?
-Jeg går og sier hei til Shy. -Ikke bry ham for lenge.
Han må varme opp stemmen. Han kan ikke være rusten i kveld.
Hjemmepublikummet elsker deg høyest,
men er også styggest med deg når du ikke er på topp.
Vet det. Hvis jeg står ved slakterdisken
og ikke har bestemt om jeg vil ha fire eller seks lammekoteletter,
blir jeg sløyd.
Jeg ender opp med å kjøpe løvbiff av ren og skjær redsel.
Ja, det er slett ikke slik, men takk for at du delte det.
-Ta en kjeks til. -Beklager, kompis.
Dæven. Ella!
Er det smørbrødene dine med kjøttpudding
-jeg ser der? -Ja.
Så det er her du har vært de siste to månedene.
Kom inn, frøken Rappkjeft.
Mr. Baldwin, du ser ut som en million dollar.
Nei, prisen min har gått kraftig opp.
Få se på den kjolen.
Tenkte jeg skulle kle meg anonymt i dag og forsvinne i mengden.
I den? Godt forsøk.
Det er så godt å se deg.
Deg også.
Ta litt sjampanje.
-Vil du ha litt? -Ikke før forestillingen.
Jeg prøvde å ringe deg et par ganger,
men general Patton vokter deg.
Ja. Man skulle tro at etter at han reddet verden fra Hitler,
kunne han fått seg en bedre jobb.
Men lakenet ditt er sikkert så stramt at du kan sprette en mynt på det.
Så fortell meg hva du har drevet med.
Jeg har bodd i Queens
og jobbet litt for radio.
Fikk betalt i hygieneprodukter og sirup.
-Nevøen min ble omskåret. -Hva ble han?
Når de skjærer av deg penisen, og alle spiser kjøttpålegg etterpå.
Det er på tide at vi begge drar på turné igjen.
Jøss. Noen har suksess.
Må være Moms.
Moms? Mabley?
Tuller du?
-Hvor skal du? -Moms Mabley er på scenen.
Shy Baldwin er her. Hva skjedde med gjenforeningen vår?
Du ser godt ut, du føler deg bra, du likte kjolen min,
-vil du ha te? -Jeg har te.
-Sees. -Du er uberegnelig.
Jeg har blitt kalt mye verre ting.
De sa til og med at jeg var fordomsfull.
Jeg er ikke det.
Men jeg liker ikke eldre menn.
Samme hvilken farge han har.
Ja visst.
Jeg liker dem unge.
Hva så?
Ingen gammel mann kan gjøre annet for meg
enn å gi meg en beskjed fra en ung mann.
Det er alt han kan gjøre.
Jeg vil ikke ha noe annet gammelt enn gamle penger.
Jeg giftet meg med en gammel mann
da jeg bare var et barn.
-Bare et barn. Femten år gammel. -Det er ikke riktig.
Det var forbannelsen i mine dager.
Du måtte gifte deg med den foreldrene valgte til deg.
Faren min valgte en gammel mann.
Gammel mann.
Ja, det gjorde han!
Faren min likte ham.
Faren min skulle ha giftet seg med ham.
Det sies at man ikke skal si
noe om de døde, om det ikke er godt.
Han er død.
Det er godt.
En helg sa jeg til ham:
"Hva om vi drar på landet?
"Vet du noe om landet?"
Han sa: "Ja visst.
"Jeg vet om landet.
"Da jeg var liten,
"bodde jeg på landet."
Jeg sa: "Da du var liten,
"bodde alle på landet."
Jøsses.
Det er slett ikke overveldende.
Og så er hun snill som et lam.
Og takk, Herre.
Jeg snakker til dem som vet hva jeg snakker om.
Den store Moms Mabley!
Det er slik det gjøres.
Skulle ønske du hadde fortalt meg det før Dayton.
Kunne spart mye tid.
-Applaus til... -Unnskyld meg.
-...Silver Belles. -Unnskyld meg.
Gå og se om det er noe igjen av Shys mat. Jeg er skrubbsulten.
Unnskyld meg. Moms?
Jeg mener Mrs. Moms... Miss Moms... Moms Mabley... Frue.
Jeg vet ikke hva jeg skal kalle deg, men jeg er en veldig stor fan.
En veldig stor fan ville kanskje visst hva hun skulle kalle meg.
Jeg så deg faktisk i Chicago. Vi opptrådte der bare én kveld,
så jeg skulle egentlig være på teateret
i tilfelle Shy ba meg gå på igjen,
noe han gjør av og til, men ikke ofte.
Hent en stol til meg, kjære. Jeg tror dette kan ta en stund.
Men jeg snek meg ut fordi du opptrådte på Mr. Kelly's,
og der hadde jeg aldri vært, så jeg gikk.
Du var god da også.
Hva heter du, vennen?
Midge Maisel. Faktisk Mrs. Maisel. Det er kunstnernavnet mitt.
Vent nå litt. Er du Mrs. Maisel?
-Ja. -Tuller du?
Det er jenta som åpner for Shy i kveld. Hun som fikk plassen din.
-Gjorde jeg? -Ja, det gjorde du.
-Marcus... -Hun er Moms Mabley.
Synes du virkelig hun burde åpne for deg?
Hun åpner ikke for meg. Jeg åpner for Shy.
Du har æresplassen, Shirley Temple. Kan du ikke lese et program?
Jeg visste ikke at det var et program.
Jeg skal snakke med Shy. Seriøst.
-Hysj, Marcus. -Det er ikke riktig.
Hvem i helvete er denne lille hvite jenta?
Slutt opp, Marcus.
Hun får det tøft nok med det publikummet der ute
uten at du skal gjøre det verre.
Det var hyggelig å møte deg, Mrs. Maisel.
Velkommen til Apollo.
Bra. Spis dette.
-Hva er i veien? -Ingenting.
-Har du et program? -Et hva for noe?
Hvorfor åpner jeg for Shy, Reggie?
Fordi Shy ikke åpner for deg.
Tror du dette er det rette publikummet for meg?
Det er det publikummet du har, så det får vi håpe.
Jeg vet ikke helt.
-Midge... -De elsket Moms.
Jeg burde ikke gå på etter Moms Mabley. De kommer til å hate meg for det.
Du har snakket med Marcus.
Han kalte meg en "hvit jente".
-Det var under beltestedet. -Han har rett.
Det er adel på scenen i kveld.
Jeg er ikke klar for dette. Jeg har ikke fortjent det.
Det spiller ingen rolle. Det er her, og du må gjøre det.
Jeg er nervøs.
Jeg er aldri nervøs, men akkurat nå er jeg veldig nervøs.
Hvor i svarte er Susie?
-Hun hadde et familieproblem. -Nå i kveld?
Jeg burde ikke gå ut dit. Dette er en viktig forestilling for Shy.
Det er en comeback-forestilling. Om jeg svikter, slår det tilbake på ham.
-Så ikke svikt. -Jeg kommer til å svikte.
Bare...
Se på meg.
Ja, det er et tøft publikum.
Enten elsker eller hater de deg,
og du får dommen umiddelbart.
Og kanskje du skal kutte ned på jødevitsene litt.
Du kjenner Shy,
og de kjenner Shy. Gå ut og snakk om Shy.
Jeg er ikke helt med.
Du er god til å improvisere. Jeg har sett deg gjøre det.
Shy er som familie for disse folkene. De vil høre historier om ham.
Historier om turneen, nattlige påfunn,
sladder og raserianfall. De elsker sånt.
Skal jeg snakke om Shy på turné?
-Jepp. -Shy?
Ja. Det er ikke noe du bør gjøre andre steder,
men her i Harlem, hjembyen hans, kommer de til å sluke det rått.
-Er du rolig nå? -Nei.
Bra. Dette går fint.
Takk, Reggie.
Vil du virkelig takke meg?
Mine damer og herrer, vi ønsker velkommen til scenen,
hennes første gang på Apollo: Mrs. Maisel.
Opp med puppene.
Dere ser ut som dere nettopp så et spøkelse.
Ja, jeg vet det.
Etter dette drar jeg til La Guardia og får inn noen fly for landing.
Før vi går videre,
-hvem laget denne? -Jeg laget den.
Jeg. Den ser ut som min.
Utrolig.
-Fritert i olje? -Smult!
Har du prøvd matfett? Samme hjerteinfarkt, annet liv etter døden.
Så...
...Shy Baldwin.
Dere har hørt om ham. Han er ganske god, ikke sant?
Vet dere hvor vi møttes? På dametoalettet.
Jo, vi gjorde det. På en innsamling. Se det for dere.
Denne vakre, skjøre, elegante figuren
som pyntet seg i speilet,
og der sto jeg, rett ved siden av ham.
Hvordan konkurrerer man med de kinnbeina?
De Ava Gardner-kinnbeina.
Mannen er så lekker at Arthur Miller snuser rundt ham.
Han er den eneste jeg vet om som er pen nok
til å spille både Romeo og Julie.
Jeg har vært med Shy på turné, og jeg fant ut
at alt han trenger å gjøre, er å synge.
Han har en fyr for alt annet.
Omtrent alt annet.
Nei, han har faktisk en fyr for alt annet.
Jeg ser dem snuble over hverandre utenfor døren hans.
"Alt du trenger, Shy." "Jeg skal tulle dynen rundt deg, Shy."
"Jeg skal få den sminken av kragen din, Shy."
Ikke begynn å sladre, den var hans.
Vi var på turné en stund.
Da vi kom tilbake til New York, var jeg en halv dag på et fly,
et tog, en buss, en drosje og en rickshaw.
Når Shy kommer hjem, trenger han verken fly
eller tog.
Han bare tar på seg Judy Garland-skoene,
klikker hælene tre ganger sammen og sier:
"Ikke noe sted er som Harlem. Ikke noe sted er som Harlem."
Og klesskapet hans
er enormt.
Det har egen dørklokke.
Jeg var der på fest en gang. Utrolig.
Med silke, fløyel, chiffon og chenille.
Dette er ikke artister, men klærne hans.
Dere...
...hvem laget denne?
Jeg er faktisk ikke komiker, jeg kom bare hit for å spise.
Shy tar melkebad á la Kleopatra.
Jeg aner ikke om det er sant, men det føles sant, gjør det ikke?
Det brant ned mye fortere enn jeg trodde.
Seksti år med whisky i gulvet
økte sikkert farten.
Det er nesten vakkert slik, ikke sant?
-Nei. -Niks.
Så...
...får dette deg ut av knipa?
Forsikringen dekker det jeg tapte av Midges penger,
og det er det viktige.
-Hva med deg? -Jeg trenger ikke mye.
Du, Tess,
takk for at du begikk en forbrytelse med meg.
Takk for at du sørget for at jeg aldri må sove i det huset igjen.
Men jeg skulle fremdeles ønske du hadde ventet til Skint var der før du tente på.
Jeg må innrømme at det var fristende.
Du vet vel at du bare kan gå fra ham?
Det hadde vært enklere å sette fyr på ham.
Du må gjøre noe, Tess. Du burde ikke være ulykkelig for alltid.
Nei.
Nå vel...
-Ha det, mamma. -Håper det er bedre der du er.
Hvor er hun, forresten? Likhuset, eller...
Pokker, jeg glemte å spørre.
Jeg ringer i morgen.
Jeg tror det var slik hun ville ønsket det.
Hun er borte, og vi aner ikke hvor.
Vent, munnen min er full.
Nå legger dere bare til deres egne vitser.
Dette har vært mitt livs største ære.
Å få stå her på Apollo og spise på samme scene
hvor Moms Mabley fikk dere til å skrattle for bare litt siden.
Takk, Shy Baldwin.
Og apropos Shy Baldwin...
Han trenger selvsagt ingen introduksjon, men her kommer den likevel.
Mine damer og herrer, den eneste ene:
den fantastiske Shy Baldwin!
Jeg må si, Mrs. Maisel,
at staben er veldig glad for at du flytter inn igjen.
-Vi har savnet deg. -Jeg har savnet dere også, Antonio.
Egentlig skal jeg ikke slippe deg inn
før den første i måneden, men siden det er deg...
Jeg lover å holde det hemmelig.
Greit. Ta den tiden du trenger.
Jeg kommer og låser når du er ferdig.
Ha det, Antonio.
Velkommen hjem.
Ta de største koffertene først, de må ligge nederst.
Er hatteesken min der nede?
Hvilken hatteeske?
Den med den gule hatten i.
Hvilken gule hatt?
Vekk fra plenen! Ikke gå på plenen, den er nysådd.
Du har to taksametre gående, Miriam!
Ikke tråkk på plantene!
Og det treet skal ikke røres under noen omstendigheter!
Vi har lastet esker i bilen i en time, og det blir ikke mindre.
Fint å ha musikk til arbeidet.
Jeg finner ikke den gule hatten. Ta telefonen, Abe.
Hvorfor tar jeg alltid telefonen? Det er ikke mitt hus.
Jeg fant den gule hatten, men jeg trenger en hatteeske til.
Jeg kan si med sikkerhet at du ikke trenger flere hatteesker.
Ta min.
Mamma, kan jeg ta hatteesken din?
-Skal jeg fremdeles ta telefonen? -Ja.
-To drosjer, to taksametre! -Hallo?
-Hvor er du fra? -To bilhorn!
Village hva for noe?
-Jeg tar meg av tutingen. -Jeg hører deg ikke.
Jeg bor i et galehus. Jeg tar denne på kjøkkenet.
Jeg tar den på kjøkkenet!
Jeg er klar.
Hun kommer!
-Jeg vil ta farvel med barna. -Du har allerede gjort det.
-Det var bare første farvel. -Ethan gikk for å leke
med nabogutten.
Hvorfor lot du ham gjøre det? Jeg ville ta farvel.
-Du har allerede gjort det. -Mamma!
Vi har lagt alle koffertene i bilen unntatt én.
Hvor viktig er den merket "sløyfer"?
Tilbake til start, Charlie!
Hvor i svarte er du?
De kommer til å slå på taksametrene igjen.
Jeg vil ta farvel med barna.
Mamma skal dra, Ethan.
Du får aldri tak i ham slik.
Ethan!
Kom deg tilbake hit nå!
-Hold munn, alle sammen! -Mamma skal dra.
Jeg går glipp av alle de nye ordene.
Si et nytt ord for mamma. Si pus.
Hun kan ikke si pus.
-Si vofs. -Hun kan ikke si vofs.
-Si noe, jenta mi. -Du gir henne komplekser.
Jeg? Det er du som får henne til å gjøre beinløft.
Det var noen fra Village Voice.
-Hva? -Det er en avis.
-Vi vil ikke abonnere. -De selger ikke abonnementer!
-De vil ha meg som teaterkritiker. -Ett nytt ord for mamma.
-Det funker ikke slik. -Ball.
-Hva sa du? -Dør.
-De vil ha meg som teaterkritiker. -Hatt.
-Jeg må dra og snakke med dem nå. -Klokke.
-Jeg fant Ethan! -Martini, ekstra tørr.
Gå ut og ta farvel, og sett deg i drosja!
Jeg gir opp. Ha det, vennen.
-Jeg ringer når jeg kommer dit. -Jeg ringer når jeg kommer dit.
Hva vil de at du skal gjøre? Miriam!
Ring når du kommer dit. Abe!
-Du klemmer i stykker hattene! -Sa du "teaterkritiker"?
Du tuller. To drosjer?
Det virker som mer enn det er.
Hvordan? Er den tredje usynlig?
Jeg gleder meg sånn!
Hvorfor lukter det grill av hatten din?
Er dette all bagasjen?
Ja. Vi trenger kanskje et fly til.
Vent litt.
Hei, Reggie. Den andre drosja er en spøk.
Det er ingen spøk.
Det er en jævla god spøk.
Planen er endret. Dere to blir ikke med på flyet.
Hun kan legge igjen halvparten her.
Det kan jeg ikke.
Det har ingenting med bagasjen å gjøre.
Dere blir ikke med på turneen.
Hva? Hvorfor ikke?
-Shy har ombestemt seg. -Hva mener du?
Han vil ikke at du skal åpne for ham lenger.
Men...
-Jeg forstår ikke. -Vi fikk nettopp en ny kontrakt.
Kontrakten er annullert.
-Hva betyr det? -Du har ikke signert den.
-Den er annullert. -Sparker Shy meg
fordi jeg ikke har signert kontrakten? Jeg skal signere.
Det har ingenting med kontrakten å gjøre.
Hva er grunnen da?
Nummeret ditt i går.
Nummeret mitt gikk kjempebra i går.
Det var det du sa.
Hva sa du?
-Jeg snakket om Shy. -Du sa mye om Shy.
-Du ba meg gjøre det. -Personlige greier.
Hva slags personlige greier?
Du ba meg gå ut og snakke om Shy.
-Jeg vet det. -Du sa han var familien deres
-og at de visste alt om ham. -Jeg vet det.
Men jeg visste ikke at du visste alt om ham.
Vet hva om ham? Hvorfor snakker alle i kodespråk?
Jeg vitset om ham.
Noen vitser som traff rett i mål.
Jeg traff ikke mål. Det var stang ut hver gang.
Shy skjønte hva du mente, og det er alt som betyr noe.
Hva sa du om Shy?
Jeg trodde jeg gjorde det du ba meg om.
-La meg få snakke med Shy. -Nei.
Jeg må fortelle ham at dette var en stor misforståelse.
-Han vil ikke snakke med deg. -Så si det du.
Si at du ba meg gjøre det.
Det gjør jeg ikke.
-Hvorfor ikke? -Midge,
Shy er gutten min.
Jeg skal beskytte ham.
Jeg sier ikke til ham at jeg sendte deg ut for å fortelle verden at han er...
-...det han er. -Hva er han?
Jeg bare spøkte.
Judy Garland-sko?
-Helsike. -Dette kan ikke skje, Reggie.
Shy og jeg er venner.
Dere er ikke venner.
Dere var på turné sammen,
og nå er dere ikke det lenger.
Susie?
Vær så snill, Reggie.
Dette var åpenbart en enorm krenkelse,
men det må være noe vi kan gjøre.
Hva som helst. Samme hva det er.
Vi kan gå ned i pris.
Vi gjør juleforestillingen gratis.
Jeg stryker de jævla boksershortsene dine. Bare vær så snill og ikke gjør dette.
Beklager.
Drit i å beklage! Kom igjen.
Susie,
du kommer til å være der jeg er en dag.
Vent og se.
Susie...
Faen!
Det går bra.
Det skal gå bra med oss.