Miriam! Der er en mand i telefonen.
Hvem er det?
En ondskabsfuld mand, en vred mand.
Han siger, at hvis du ikke er i metroen om ti minutter, kommer du for sent.
Hvad er klokken?
"Få hendes røv på den skide metro!"
Og det var noget af det pæneste, han sagde.
Sig, jeg er på vej.
Er jeg nu din sekretær?
Jeg kommer!
-Og han troede, jeg var en mand. -Hvem er på badeværelset?
-Hvorfor... -Moishe, kom ud af badeværelset!
...troede han, jeg var en mand?
Jeg er på vej, Susie! Jeg kommer til tiden, det lover jeg!
Susie? Hvem kalder en dreng for Susie?
Hænder! Albue! Fod! Røget laks? Hænder!
Skynd dig!
Undskyld! Af vejen! Godmorgen!
-Lige på slaget. -Det sagde jeg jo.
-Godmorgen. -Hej, Irene.
Lav et mikrofontjek.
Mikrofontjek.
-Godt for mig, Dickie. -Så begynder vi. Forfra, Midge.
-Husmor? -Hvad ellers?
Vi optager.
"Paramus Ford har de bedste tilbud i byen.
De er så gode, at selv jeg forstår besparelserne, og jeg er en kvinde!"
Perfekt. Næste.
"Med sin naturlige mildhed og skønne eftersmag
foretrækker flere kommende mødre Pall Mall-cigaretter
fremfor alle andre mærker."
Kan de bevise det?
Ingen anelse. Næste.
"Løb for at købe strømpebukser, der aldrig løber. Hos B. Altman. Slutter torsdag."
Jeg har arbejdet hos B. Altman.
Jeg er ligeglad. Næste.
"Bell Brothers Shoes åbner en splinterny butik på Staten Island.
Og vi åbner med et brag!"
-Kors! -Undskyld.
Ingen sagde noget om en ballon!
Det er sgu ikke i orden! Advar hende næste gang!
Den store ballon ved siden af hende afslørede det ikke?
Jeg skal lige have en pause.
Hun trænger til en pause nu. Det er meget skræmmende.
Kors, hvor er hun sårbar.
-Godt gået. -Tak.
Skriv under her.
Jeg har endnu et husmorspot kl. 12.30. Er du interesseret?
Det snupper vi. Fem dollars. Vi kan gå på pension nu.
Det er akkordarbejde. Arbejder man meget, tjener man meget.
-Kom så. -Vi ses.
Vi ses 12.30. Og kom ikke for sent!
Kom så.
Af vejen!
Studie B!
Midge Maisel, har en aftale klokken ni.
Dejlig punktlig. Her er manuskriptet.
Tak.
Det er et reklamespot for en virksomhed i Bronx.
-Skal jeg agere en fireårig pige? -Ja.
Hvorfor hyrer I ikke en fireårig pige?
De kan ikke læse. Mikrofontjek.
En-to, en-to, jeg er en lille pige.
Så er der lagt op til mareridt.
Det er bare dig i dag. Vi indspiller farrollen senere.
Okay.
Optager.
"Se der! Den vil jeg have."
Det lyder godt. Næste replik?
"Den er så stor, far." Vent.
-Hvad? -Er det pornografi?
-Nej. -Det lyder som pornografi.
Nej. Fortsæt. Fra den seneste replik.
"Den er så stor, far. Jeg vil slikke den." Det er pornografi!
Det er afgjort pornografi!
Nej! Det er et barn, der er sammen med far. Han køber en is til hende.
-På et bordel. -Ikke et bordel.
-Det er pornografi. -Det er ikke pornografi!
Hov, det er jo min konkurrent!
Det er akkordarbejde. Arbejder man meget, tjener man meget.
12.30, glem det ikke!
-Hænder! -Bæltespænde!
-Dårlig ånde! -Hæl!
Tun?
-Albue. -Hat.
-Taxa? -Taxa.
-Prut. -Hænder.
Hov, 2,20 dollars!
Vent på os!
"Blød og nænsom, så behagelig og nem at bære.
En måneds forbrug kan nemt være i din taske.
Så prøv Pursettes, d'damer. Ingen vil vide, hvem der kom på besøg."
Glimrende. Tak, fru Maisel.
Det var så lidt.
Tak, Susie.
Jeg mangler bare checken.
Checken? Jeg troede, du forstod, hvordan det foregår med kompensationen.
-Jeg åbner. -Jeg åbner.
Du fortalte alle, at de var lette at bære.
Men de sagde altså intet om at betale os i tamponer.
Til resten af livet.
Ville de gøre det mod en mand?
Ville de betale ham med, hvad der svarer til tamponer for mænd?
Mænd har ikke noget, der svarer til tamponer. Mænd stinker!
Vi har nok til at forsyne Rockettes indtil overgangsalderen.
Jeg skal nok ordne noget. De må have en vis værdi på gaden.
Du sælger ikke tamponer på gaden.
Jeg gør, hvad der er nødvendigt.
Til downtown, chauffør.
-Jeg er hundesulten. -Undskyld.
-Mad. -Senere.
Pas på. Af vejen.
Midge, det er Pete Drummond.
Han ejer Petes Begravelsesfirma i Brooklyn.
Og det er fru Drummond.
En fornøjelse at møde Dem.
-I lige måde. -En fornøjelse at møde Dem.
Jeg antager, at du ikke længere har brug for sådan nogen her?
Pete skrev reklamen. Jeg lader ham forklare, hvad han søger.
Fint.
Det er et ægtepar, der har mistet en af deres kære.
Det er en meget følsomt emne,
og præstationerne skal afspejle den følsomhed.
Klart.
Det findes ikke nogen mere følsom sag.
Lad os prøve.
-Optager. -Værsgo.
"Far er død."
Undskyld
Det er ikke sjovt.
Nej, men det slog mig mærkeligt nok som sjovt.
Det må De virkelig undskylde.
-Skal vi prøve det igen? -Absolut.
"Far er død, og han var min helt."
"Også min. Hvad gør vi? Det er sådan en forvirrende tid."
"Lad os ringe til Petes Begravelsesfirma."
"God ide. De har en sten til fa..."
Undskyld. Er det ikke meningen, det skal være sjovt?
Det er ikke meningen, det skal være sjovt.
Det handler om en mand, der er død.
Undskyld. Det var respektløst. Jeg kan godt. Lad os prøve igen.
Bare fra de sidste par linjer.
Vi optager stadig.
"Lad os ringe til Petes Begravelsesfirma."
"God ide. De har en sten til far."
"Og de kommer hjem til en, uanset hvor man bor."
"Det er sådan en trøst at vide, at far vil... hvile i Petes."
Fem minutters pause.
Dør!
"D'damer, hold jer slanke og i form på den nemme måde med amfetaminer,
den mest behagelige måde at slanke sig på."
Og tak. Godt gået, Midge.
Har du nogen?
Mad?
Mad.
I denne uge er vi på niveau med, hvad vi tjente i sidste uge, 35 dollars.
Ikke dårligt.
Brutto. Mad og taxaer åd halvdelen.
Hvorfor ser du på mig? Du spiser også.
-Ikke flere taxaer. -Susie.
-De sluger overskuddet. -Det var din ide at tage en taxa i dag.
Og det var en dårlig ide. Ikke flere taxaer.
Uden taxaer bliver jeg svedende og klam.
Det er radio. Det betyder ikke noget, hvordan du ser ud.
Men jeg vil have det dårligt. Og det vil kunne høres i min stemme.
Okay, men vi kan ikke tabe penge på det her.
Det skal jo opretholde livet for os, indtil vi skal tilbage på turne.
Det bliver forhåbentligt snart.
Uheldigt tidspunkt for Shy Baldwin at lide af udmattelse.
Fyren snører sgu ikke engang sine egne skide sko.
Hvor udmattet kan han være?
Det ved jeg ikke. Presset ved at være stjerne, antager jeg.
Der er gået to måneder. Han burde være udhvilet nu.
Vi mangler ketchup. Jeg er straks tilbage.
Lørdag, fem dollars på Tigers,
og en tier på Cards og Reds.
-Cards og Reds? -Ja.
-Du ved, at de spiller mod hinanden? -Ja.
-Du vædder imod dig selv. -Jeg har et system.
Alle har et system.
Mit virker. Jeg må løbe.
-Kom så. -Hvad blev der af ketchuppen?
Jeg ændrede mening. Tag det med.
"Parker laver en kuglepen i pigestørrelse til mine pigehænder."
Den er i kassen.
"Blomsterne hos Fleishman hænger aldrig.
Tro mig, hun forventer, at du er frisk."
Den er i kassen.
"Toffenetti er katedralen blandt restauranter.
Vi er berømte for vores skinke."
-Den er i kassen. -Du er færdig nu, Midge.
Den fantastiske fru Maisel
Vi ville ikke forlade teatret. Det var der ingen, der ville.
Vi svævede hjem som mælkebøtter, der bare svæver over East River.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Vi var ved at fortælle dine forældre om det vidunderlige stykke, vi så i går.
-Bye Bye Birdie. Har du set det? -Jeg har hørt om det.
Det er spektakulært. Et mesterværk.
Så mange vidunderlige melodier, som jeg kan høre i mit hoved.
Jeg tror ikke, det er en af dem, men der er nogle dejlige melodier.
Det lyder dejligt.
Og den skuespillerinde. Chita Rivera.
Moishe.
Det er godt, mine bukser er løse i skridtet. Forstår I mig?
Ja, uheldigvis.
Men Bye Bye Birdie er nok ikke lige din kop te, vel, Abe?
Jeg kender slet ikke stykket.
Men jeg kender dig.
Og jeg ved, at du ikke ville kunne lide Bye Bye Birdie,
for Bye Bye Birdie er underholdende.
Jeg kender det overhovedet ikke.
Det er et mesterværk.
Snarere makværk.
I aften skal vi se en film. Den skulle være god. Sex, solskin og studiner.
Ja, det vil jeg tro.
Det minder om Chita Rivera i Bye Bye Birdie i går aftes.
I går meget ud for tiden.
Det er rart at komme lidt ud, her er jo lidt trangt.
Vi skal ikke plage jer ret meget længere.
Heller ikke jeg. Det er bare midlertidigt.
Jamen det er skam helt i orden. Vi er jo familie.
Men din far er stædig.
Jeg tilbød at betale indskud til en lejlighed til dem,
men det ville han ikke høre tale om.
Vi har ikke brug for dine penge.
Du har lige fyret jeres husholderske igennem 20 år,
og du græd, da du gjorde det. Jeg så det.
Jeg har ikke brug for dine penge, for jeg har lige afsluttet
mine budgetberegninger.
Nu, hvor det er gjort, kan vi finde et sted,
få Zelda tilbage på deltid, og vi kan klare os.
Jeg tør ikke spørge.
Han har arbejdet meget hårdt på det. Forklar det, Abe.
Det er ganske enkelt.
Jeg har tilføjet vores forventede pensionsbetalinger,
lagt et budget for vores udgifter, justeret beløbet i forhold til inflation,
og beregnet din mors og min resterende levetid.
"Resterende levetid"?
-For mig er det 67. -Men du er 62, så...
-Jeg skal dø om fem år. -Det er jo morbidt.
Jeg lever, til jeg er 69. Forudsat, at jeg ikke bliver ramt af en bus.
Hvis jeg dør tidligt, for eksempel som 65-årig,
vil de to år selvfølgelig blive føjet til din mors.
I så fald lever jeg, til jeg er 71.
Uanset hvad skal jeg være død inden 1965.
Hvis du har brug for hjælp...
Tredje baseline, femte række. De bedste pladser, du nogensinde har haft.
Hvad har jeg gjort for at fortjene det?
Hvad du har gjort? Jeg fik fat i dig,
efter at have tilbudt dem til seks andre, der takkede nej.
Jeg er virkelig rørt.
Der er han jo! Jeg hørte, du havde slået lejr her.
Det er bare midlertidigt, Donny.
-Midlertidigt? Jeg hørte to måneder. -Men han er hjemme hele tiden.
For børnene. Jeg er der til at lægge dem i seng,
jeg er der, når de vågner. Jeg er der ved samtlige måltider.
Det er kun, når Imogene går i seng, at jeg kommer her og går i seng.
Med Joel? Det er underligt.
Ikke i hans seng. I den seng.
Med Ethan? Endnu mere underligt.
Ikke når Ethan er her.
Når han er her, lægger jeg stof på gulvet
og laver en pude af bundter af stof.
-Det er også underligt -Jeg kan ikke forklare det yderligere.
De finder sammen igen når som helst. Det er pointen.
Når som helst.
Det håber jeg. For det er underligt.
Jeg skal hente kul til vores grillfest i weekenden. Vi ses i aften, Joel!
Ja, vi ses, Arch!
Det er altså derfor, du var den syvende, jeg ringede til.
Joel?
-Hvad skete der? -Han gik direkte ind i røret.
Det var, hvor det altid er, helt tydeligt,
og han gik direkte ind i det.
-Hvor hård ramte du det? -Er jeg død?
-Nej. -Så var det ikke hårdt nok.
-Kom, lad os få dig op at stå. -Jeg gjorde ikke noget.
Hvad?
Den aften, hun sparkede mig ud.
Du var der. Jeg gjorde ikke noget.
Og ikke bare fordi du slog mig i ansigtet.
Det ved jeg godt.
Jeg elsker hende.
Jeg elsker Imogene meget højt. Jeg savner hende.
Har du fortalt hende det?
Vi er så kolde over for hinanden. Jeg kan ikke.
Det ændrer sig.
Hun var min første.
Der har aldrig været andre.
-Aldrig? -Aldrig.
Det er underligt.
Kan du hjælpe på nogen måde?
Jeg henter noget vand.
-Hun skal nok ændre mening. -Nej.
Jo. Hun savner også dig.
Har du talt med hende? Har Midge?
Nej, men det gør hun da.
Vi ses i aften.
Ja.
Efter jeg har læst godnathistorie for børnene.
Jeg laver noget te til os.
Godmorgen.
Godmorgen, Chester.
Det lød, som om du sov godt.
Snorkede jeg?
Eller blev kvalt. Uanset hvad kunne jeg lide det.
Hvordan vil du have dine æg i dag?
Rå.
Jackie, for det første fatter jeg ikke, hvordan du kunne synes, at det var okay
at fremleje til en anden, mens jeg var væk.
For det andet fremlejer du til en fyr, der praktisk talt stalker mig.
Han sagde ikke, at han kendte dig.
Jeg tænkte, det ville forhindre det. At det var på tværs.
Hallo?
Jeg er begejstret.
Hej, Sophie.
Ikke så begejstret, som jeg var for den ménage à trois
med Vincent Price og Ethel Merman, men tæt på.
Herligt.
-Du skal åbne døren. -Åbne døren?
Jeg har sendt dig en gave.
Jackie, åbn døren.
Jeg tror, du vil kunne lide dem.
Jeg søgte længe, men til sidst fandt jeg det perfekte par.
-Kors i røven. -Hvad er det?
Det er sgu fugle.
Vi har fået fuglene.
Vi må altså ikke have dyr.
Fuglene synger, præcis som du gav mig sangens gave,
der gør det muligt for min stemme at hæve sig frit.
Det behøver du da ikke.
-Det er ikke fair, hun må beholde dem. -Jeg tager mig af det.
Chester havde en kat, men jeg ville ikke tillade det.
Han kunne ikke finde nogen, der ville have den, så han måtte drukne den i Hudson.
Læste du Walter Winchell i går aftes? Om rygterne om Frøken Julie?
Nej. Det er fedt. Går der rygter?
Hvorfor var jeg så længe om at betræde de skrå brædder igen?
Du er den ægte vare. Du klarede det.
Det gjorde du også, min lille fugl.
Vi ses til premieren.
Og så tager vi imod hyldesten sammen.
Og med vi, mener jeg mig.
Vi ses til premieren. Farvel.
Jeg skal også til premieren på Frøken Julie.
Fandeme nej!
Se lige der.
Hvad?
Der på gulvet.
-Er det en dollar? -Det tror jeg.
Det ser man ikke hver dag.
Staklen kommer til at savne den, når han opdager, den er væk.
-Det er bare en dollar. -Ja, det er bare en dollar.
59th Street, Columbus Circle...
Her skal jeg af. Vi ses hjemme på sindssygeanstalten.
Skynd dig, før døren lukker.
Her kan man skifte til IND- og BMT-linjerne.
Deres te, fru Weissman.
Og en abrikos-rugelach på husets regning.
Du kunne huske det. Tak, Darla.
De kommer ikke så ofte som før.
Vi besluttede at flytte fra lejligheden.
Den var stor, og der trak.
Nu bor vi i et vidunderligt hus i Forest Hills. Kender du det?
Det er i Queens, ikke?
Jo. Det er i Queens.
Værsgo.
Jeg betaler nu, så du kan komme videre.
-Jeg kommer med byttepengene. -Tak.
Rose Weissman? En sjælden gæst.
Goddag, Corinne. Hvordan har du det?
Godt. Og du?
Astrid har født.
-Dreng eller pige? -Hans bris er i morgen.
Hvornår så vi hinanden sidst?
Ikke siden Benjamin-fiaskoen.
De var så tæt på.
Ja. Så tæt på.
Vi blev virkelig forbløffede.
Benjamin Ettenberg, inkarneret ungkarl, forelsket til op over begge ører.
Så hurtigt. Ægteskab, byrækkehus.
Byrækkehus? Til ham og Miriam?
Stort nok til en familie. Pragtfuldt.
Det vidste jeg ikke.
Det vidste Miriam måske heller ikke.
Jeg føler mig bare så dum.
Hvorfor?
Det var mig, der bragte dem sammen. Det var dumt.
Dumt? Efter dine opnåede resultater?
Hvilke opnåede resultater?
Husker du, at du satte Heifetz-drengen sammen med Feinstein-pigen?
Du foreslog det bare til canasta, og nu har de tre børn.
Det var kun en gang.
I Catskills foreslog du Sara Halpern at danse med Mel Kleinman.
Nu er de gift med et barn på vej. Listen bliver ved og ved.
Corinne, det er jo bare tilfældigheder.
Du er en ægte Kirsten Giftekniv.
Hvis du blot kunne hjælpe min Shira.
Er hun stadig ledig på markedet?
Hun er daggammelt brød.
Åh, Corinne.
Hvad kan man gøre?
I det mindste er der en til at passe mig i min alderdom.
Det var dejligt at se dig, Rose. Hils Abe.
Det skal jeg gøre.
Slagterens søn.
Hvadbehager?
Melvin Goldfarb.
Han læste jura.
Men så skiftede han til dyrlægestudiet.
Det vidste jeg ikke.
Og din datter har alle de katte.
Seks. Og en hund. Og et hængebugsvin.
Du er et naturtalent. Jeg tager hende med ud at handle.
Corinne?
Hvor mange etager? I Benjamins rækkehus?
Mindst fire. Og en have.
Og nu er det til salg.
Til nedsat pris. Pragtfuldt hus. Farvel, Rose.
Farvel.
Simon!
Goddag.
Jeg må gå.
Vent!
Undskyld.
Simon, vent!
Det er mig, Abe. Vent!
Det er Abe Weissman.
Sikke en overraskelse.
Goddag, Simon.
Jeg troede aldrig, jeg ville indhente dig. Du er i meget god form.
Jeg spiller lidt squash. Hvad kan jeg gøre for dig?
Ikke noget. Jeg gik bare en tur rundt på campus
for at se det igen, og så fik jeg tilfældigvis øje på dig.
Heldigt.
Hvordan har familien det?
Alle er kernesunde.
-Behøver De hjælp? -Og din kone har det godt?
Javist.
-Vi bør ses, alle fire. -Ja, det skal vi da.
Før 1965, om muligt.
Jeg er nødt til at gå nu.
Jeg vil ikke opholde dig. Jeg ville bare sige goddag.
Goddag.
Farvel.
Godt. Nu ruller vi ærmerne op og ser,
om vi kan takle disse vektoridentiteter.
Abbie, hvorfor analyserer du dette afsnit med et Levi-Civita-symbol?
Fortæl os om din metode her.
Goddag, alle sammen.
Professor Weissman.
Goddag, professor Weissman.
Jeg håber ikke, jeg forstyrrer. Jeg ville bare kigge forbi.
Men ikke for at undervise.
Det er korrekt. Ikke for at undervise.
Gudskelov.
Hvor er det godt at se jer alle sammen.
Hvordan har I det?
Truman, du ser godt ud. Din hud er meget ren.
Jeg har sovet skønt, siden... ja, sidst så jeg dig.
Godt at høre. Søvn er meget vigtig.
-Og Kevin. -Lance.
Du har en flot holdning.
-Jeg går til boksning. -Gør du virkelig?
Så ingen driller mig igen.
Skønt. Ingen må drille dig.
Abbie, er du her stadig?
Javel.
Godt.
Det er nogle skønne drenge, professor.
De fortjener alle deres plads her.
Alle, undtagen seks.
Og I skal vide,
at al den angst, der prægede lokalet,
al den tsuris, den forårsagede,
skyldtes mig.
Jeg fik jer til at svede.
Jeg gjorde jer nervøse.
Jeg gav jer nældefeber, fik jer til at flygte hjem til mor.
Det gjorde jeg altså ikke. Jeg flygtede ikke.
Mit ego kom i vejen.
At undervise er en generøs handling,
og jeg var nærig.
Men jeg har savnet glæden ved den sokratiske debat med jer.
Glæden ved at overvære unge hjerner søge efter sandheden,
det særegne under ved det.
Glæden ved opdagelser,
med friheden til at begå fejl og lære af dem.
Men jeg tror, dette temposkift var godt for jer mænd.
Jeg ser nu, at det ikke er her, jeg hører hjemme.
Det er, hvor I hører hjemme.
Bortset fra ham, ham, ham, ham, ham og ham.
Nu overlader jeg det til Dem, professor.
Farvel, professor Weissman.
Pas på Dem selv.
Farvel, drenge.
Lev et godt liv.
"Det er simpelthen den mest smagfulde sirup i hele verden.
Hæld den på pandekager, vafler, arme riddere,
slik læberne og bed om mere. Karo Sirup.
Det er så godt. Så godt!
Så godt!"
Og tak. Vi er meget tilfredse. Mange tak, fru Maisel.
Det var så lidt.
Hun gjorde det fantastisk.
Tak, Thomason. Nu skal vi bare have checken, så er vi gået.
Checken? Jeg troede, du forstod, hvordan det foregår med kompensationen.
Den er tungere end tamponerne.
Jeg tror, min lækker.
Du skal altså læse kontrakterne.
Jeg læste kontrakten. Det stod ikke i kontrakten.
Jeg er komiker. Hvornår bliver jeg komiker igen?
-Åbn døren. -Det kan du selv gøre.
-Det løber ned ad mine bukser. -Jeg åbner døren.
Lort! Der løber sirup ned ad indersiden af mine bukser.
Det laver mærker!
Pis. Mine lår klistrer til hinanden.
"Det ligger ved Van Wyck Expressway."
"Så tager jeg til Ludlows Herretøj. Et paradis til Brooklyn-pris."
Og færdig. Godt gået. Kom herind igen.
Det var det hele for i dag.
Er din pige ledig i morgen aften?
Hun går ikke i byen med dig.
Til et direkte reklamespot.
Et direkte spot. Sjovt. For hvad?
En dame-politiker sponsorerer en direkte radioudsendelse.
Hun vil også have direkte reklamer.
En kvindelig politiker. Herligt.
Hun vil have et ægtepar, der lyder sunde og raske, til at læse teksten,
og vi tænkte på jer to.
-Jeg er med. -Også mig.
Er det betalt? Og jeg mener ikke tamponer og sirup.
-Det er betalt. -Vi gør det.
-Vi ses, venner. -Farvel.
-Glem ikke siruppen. -Kom den på dine pandekager.
Den er så god!
Dr. Rosenbaum bedes komme til urologisk afdeling.
Goddag, Maureen. Hvordan har du det på denne fine forårsdag?
De er forsinket, dr. Ettenberg.
Det var ikke det rigtige svar.
Jeg har det glimrende.
Det var bedre. Og jeg lover at indhente det.
Det lover De altid.
Benjamin.
Fru Weissman?
Goddag.
Hvad laver De her?
Jeg har det dårligt.
Godt, De er på et hospital, det er vores speciale.
Nej, jeg føler mig skyldig.
Fordi jeg pressede på, hvad angik dig og Miriam.
Fru Weissman...
Fordi jeg fik dig til at håbe på det, til at ændre dit liv,
til at lægge planer, der ikke blev til noget.
På grund af hende. Fordi jeg førte jer sammen. Det hele er min skyld.
Nej, fru Weissman.
Jeg forstod ikke alvoren af den fase, Miriam gennemgik.
-Komiker-fasen. Tidspunktet var forkert. -De er for hård ved Dem selv.
Miriam var bare ikke den rigtige pige til dig.
Ja, hun var underlig, men der er underlig, og der er underlig.
Jeg troede, jeg vidste, hvilken type hun var, men det gjorde jeg så ikke.
Rose.
Midge var den rigtige slags underlig for mig.
Var hun?
Jeg har været sammen med mange kvinder.
-Ja, det hører jeg. -Ikke overdrevent mange.
-Nej, selvfølgelig ikke. -Men nok til at have erfaring.
Megen erfaring.
-Men mindre end andre. -Javist.
Det, jeg prøver at sige, er, at du intet har at føle skyld over.
Ikke?
Midge var den rigtige for mig. Jeg var bare ikke den rigtige for hende.
Det er ikke bare noget, du siger?
Det var en fin ting, du gjorde, Rose.
En meget fin ting.
Og det er meget sødt af dig at komme her i dag.
Hav et godt liv, Benjamin. Vil du gøre det for mig?
Ja.
Købte du virkelig et byrækkehus til jer?
Ja, men bare rolig, jeg er meget rig.
Det hjælper ikke just.
Er du sød at tage den, Abe? Det er sandsynligvis til mig.
Hvorfor tager du den så ikke?
Fordi jeg inde i den anden stue.
Så kom herind og tag den selv!
Jeg har ikke bukser på!
-Jeg tager den. -Tak.
Hos Maisel.
Jeg vil gerne tale med Abe Weissman.
-Asher, det er Abe. -Åh, hej, Abe.
Det var da en overraskelse.
Hvordan det? Du sendte mig jo, det du skrev, så jeg kunne læse det.
Det er to måneder siden.
Jeg troede, det var en regning.
Men nu har du endelig læst det?
Jep, to gange.
-Du så mit stykke. -Ja.
Jeg bad dig specifikt om ikke at se mit stykke.
Skyd mig, jeg er en oprører.
Og så skrev du om det. Mit stykke.
Mine andre stykker. Mig. Meget af det handler om mig.
Det hele handler om dig.
Jeg bad dig lade være.
Du var med i stykket.
-Hvadbehager? -Din hovedrolle, tømreren.
Du talte igennem ham. Det var stærkt. Det rørte mig.
Skuespilleren havde ingen skjorte på.
Dumt valg.
Og skar en træbjælke over med motorsav under monologen. Man kunne knap høre den.
Jeg hader skuespillere.
Men det hele mindede mig om, hvem du er,
og hvad teater bør være.
Broadway i dag styres af pengemænd.
Kujoner. Det burde være mere.
-Folket fortjener mere. -Abe.
Dit stykke er et mesterværk.
Bye Bye Birdie er ikke et mesterværk.
-Jo, det er! -Lad være med at lytte, Moishe!
Jeg har læst din artikel.
Du behøver ikke at læse artiklen op for mig.
Undskyld.
Før jeg prøver at få den udgivet,
vil jeg gerne have dit samtykke.
Det er vigtigt. Du er min ven.
Det er en fin artikel,
men den går for tæt på.
Der er for meget om mig. Mit privatliv er helligt,
-det ved du. -Ja.
Så...
jeg kan ikke give mit samtykke.
Det håber jeg, du forstår.
Det var derfor, jeg sendte den til dig. For at få din accept.
Tak.
-Jeg vil prøve at udgive den alligevel. -Hvad?
Folk skal høre de ting.
Hvorfor fanden bad du så om mit samtykke?
Fordi jeg ville have dit samtykke. Den bliver nok ikke offentliggjort.
Det er en god artikel med vigtige punkter. Måske bliver den offentliggjort.
-Du er altså enig? -Jeg sagde ikke, at jeg ikke var enig,
bare at jeg helst ikke så, at den blev offentliggjort.
Det bliver den sikkert heller ikke.
Det er en god artikel. Måske bliver den offentliggjort.
-Du er altså enig? -Jeg har aldrig sagt andet.
Det sker sandsynligvis ikke.
-Måske gør den! Den er god. Vældig god. -Du kan altså lide den.
Samtalen kommer ingen vegne!
Jeg bad dig ikke om at genoplive mit liv.
Nej, men jeg er nødt til at prøve.
Den bliver sandsynligvis ikke offentliggjort.
Det er en god artikel. Måske bliver den offentliggjort.
-Du kan altså lide den. -Jeg har aldrig sagt andet.
Den bliver sandsynligvis ikke offentliggjort.
Susie Myerson og partnere.
Vent venligst.
Jeg begynder snart at tage penge for det.
Susie Myerson.
Hej, det er mig. Jeg har prøvet at få fat på dig.
Tess. Hvad er der?
Mor har det skidt. Rigtig skidt.
Pis. Hendes hjerte?
Og lungerne og leveren.
Det meste af tiden ved hun ikke engang, hvem jeg er.
Søs, det gør mig virkelig ondt.
Hun har brug for pleje døgnet rundt, og jeg skal arbejde.
-Taler vi om plejehjem? -Vi taler om plejehjem.
Jeg har lært at svømme!
-Det er løgn! -I Florida.
Jeg er ikke just Esther Williams, men jeg er ikke ringe.
Jeg mistede min mødom i en swimmingpool.
Du mistede den flere forskellige steder.
I skolens gymnastiksal, ved automaten.
-I synagogen. -Hold op med at grine.
Det kan du selv gøre.
-Jackie, åbn døren. -Jeg er ikke din tjenestepige.
Prøv at se i spejlet.
-Tess, jeg er nødt til at smutte. -En ting til.
Bare så du ved det, så har Artie kig på mors hus,
og min mand taler om at lade sin mor flytte ind,
fordi det var vores mors hjem,
og på en eller anden måde giver det mening.
-Hvad sagde du til dem? -Ring til Susie.
Og sådan er det. Vi tales ved senere.
Tak for ingenting.
Hej.
Hej. Hvordan ved du, hvor jeg bor?
Jeg ved, hvor alle vores kunder bor.
Du skylder 40 dollars.
-Og de forfalder i dag? -Ja.
Okay.
Jeg har 30.
Jeg skal have 40.
Jackie, du skylder mig ti dollars. Giv dem til Junior.
Jeg har syv, men Chester skylder mig tre.
Chester, du skylder mig tre dollars. Giv dem til Junior.
Jeg har to.
Men aviskiosk-sælgeren skylder mig en dollar.
-Coop! -Ja!
-Jeg skal bruge den dollar! -Værsgo.
Tak. Værsgo.
Fint. Husker du den snak, vi havde om ikke at være venner?
-Ja. -Hvis du var min ven,
ville jeg sige til dig, at hvis du er så flad,
ville det nok være en god ide at spille lidt mindre.
Men du er ikke min ven.
Moishe! Bris først, mad bagefter.
Ja ja.
Du skal ikke gøre rabbineren vred.
Rabbineren er glad, bare jeg har bukser på.
Jeg har bukser på!
Tante Kathy. Dejligt, du kunne komme. Vær ikke bange.
Chip! Greta! Kom indenfor. Vær ikke bange.
Goddag. Du kender mig ikke,
men jeg har en artikel i dagens New York Times.
Tag endelig en. Det skrevne ord kan ændre verden.
Fætter Levi. Går det bedre med helbredet?
Jeg skal have to operationer.
Måske hjælper den her. Jeg har skrevet en artikel til New York Times.
Det skrevne ord kan ændre verden.
Og god bedring.
Far, jeg ved, at du er stolt, men du er en væsentlig del af dit barnebarns bris.
-Afsæt dine aviser senere. -Okay.
Jeg har en meddelelse. Hør efter.
Jeg ved, det er en hverdag, og alle vil gerne i gang med vores Weissman-bris.
Men vi mangler tre til at danne en minyan,
hvilket betyder, at vi kan ikke begynde bønnerne.
Så jeg er bange for, at vi bliver nødt til at vente.
-Vi indsamler nogle jøder. -Sig ikke "indsamle jøder".
-Nej, det lød forkert. -For få til mig.
Der er intet at være nervøs for. Næsten alle drenge er omskåret.
Det er du da, ikke, fætter Nicholas?
-Jo. -Ja. Du viste mig det. Ofte.
-Det var vist ikke ofte. -Jo.
Men den eneste forskel er, at det her ikke foregår på et hospital,
så instrumenterne er ikke nødvendigvis sterile.
Og lægen er en mand, der kaldes en mohel, som ikke har nogen medicinsk uddannelse.
Men det gør ikke noget, for de giver barnet vin, så det er fuld.
Sjovt nok drømte jeg i nat, at jeg skar gulerødder,
og jeg skar spidsen af fingeren af, og det ville ikke holde op med at bløde,
men da jeg vågnede, var der ikke noget galt. Så...
Så har vi en minyan! Og det var min søn, der fik det til at lykkes.
Mød Jacob, ekstraordinær mælkemand og søn af Israel.
Tak til Levi Feldman for at lede os i shacharitten.
Som I nok har bemærket, er barnets far, Noah,
desværre ikke til stede i dag.
Han blev kaldt til udlandet i sidste øjeblik i et vigtigt ærinde.
Ja, men ikke for CIA eller den slags. Nej.
Men han bifaldt, at vi gennemførte det, og det vil vi gøre med aplomb.
Jeg vil gerne byde Mohel David Rosenbaum velkommen for at indlede omskæringspagten.
Tak, rabbi Krinsky.
-Godmorgen, alle sammen. -Godmorgen.
Det er en ære at være her i dag.
Jeg håber, det går bedre end sidst.
Der er ikke noget sjovt ved en mohel med hikke.
En anden gang havde jeg sovet dårligt natten forinden,
og jeg var lidt kort for hovedet, det indrømmer jeg.
Vi har haft sjovere moheller, det kan jeg godt sige dig.
Hvem tror du, der besvimer?
Det er nemt. Den høje, der står bagerst.
Jeg siger kvinden i blåt.
Abraham Weissman, vil du komme herhen?
Og Astrid, tak.
Jep. Okay.
Hvordan føles det, Abe?
Jeg havde aldrig forestillet mig, de ville offentliggøre artiklen så hurtigt.
Den er knap nok redigeret. Vidunderligt.
Jeg mente at holde dit barnebarn.
Det er også godt.
Lad os fortsætte.
Ja!
Så går det løs.
Din besvimede ikke, formelt set.
Fordi de lyseslukkere greb hende.
Ellers var hun faldet sammen som en sæk kartofler.
Min fyr faldt. Jeg vinder.
-Det er uafgjort. Accepter det. -Aldrig.
Hvordan valgte du navnet, Astrid?
Fornavnet Chaim efter Abes far,
mellemnavnet Christian efter min bedstefar.
Den kombination er usædvanlig.
Kan jeg hente noget til dig?
Vil du se, om der er et telegram fra Bahrain?
-Det skal jeg nok. -Tak.
Har hun virkelig givet barnet navnet Chaim Christian?
Ja.
Hvem andre end Astrid ville gøre det?
Sammy Davis, Jr. Men det er derfor, vi elsker hende.
"De Forenede Stater er en ø af frihed, resultater og velstand.
Intet er mere dyrebart end vores amerikanske livsstil."
Det er ret sentimentalt.
Hvad er det?
En reklame, jeg skal lave i aften.
Det er direkte, så jeg vil gerne være forberedt.
Vil du øve replikker med mig? Du kan være min mand.
Phyllis Schlafly.
Ja, det er en kvinde. Hun stiller op til et eller andet.
Kongressen. I Illinois.
-Kender du hende? -Ja, selvfølgelig.
Jeg har en artikel i New York Times. Det er ikke en god kvinde.
Hvordan det?
Hun er en tosse fra højrefløjen. Hun har udtalt sig imod Nixon.
Fint. Vi kan ikke lide Nixon.
Fordi hun mener, han er for venstreorienteret.
Det lyder slet ikke ægte.
Hun sagde også, at Eisenhower kun blev valgt
takket være hemmelige kongemagere i New York.
Jeg ved ikke, om du er klar over, hvilken etnicitet hun henviser til
med ordene "kongemagere"og "New York,"
men en af dem fik lige skåret en del af sin penis af.
Så er hun jo en idiot.
Det er hun ikke.
Det er det, der gør hende farlig.
Er det hende, du gør reklame for?
Altså... Det er jo en løncheck.
Okay.
Hvis du vil have en stemme,
må du hellere være forsigtig med, hvad den stemme siger.
Med Gud på vores side
vil dette land stå fast over for den sovjetiske trussel.
Enig.
-Knap to minutter, Irene. -Jep.
Hovedudsendelsen finder sted længere nede ad gangen.
Når de giver mig signalet, er det vores tur.
Vi laver spottet, vi får 90 sekunder, og så er det dem igen.
Spændende! Direkte udsendelser er bare det bedste.
Lad os lave en lydprøve.
Her er Johnny, en-to, en-to.
Det fungerer. Midge?
Undskyld. En-to, en-to.
Det rækker.
Drak din pige for meget Karo-sirup i går aftes? Hvor er hendes energi?
Hun er klar til udsendelsen, Dickie. Tag det nu roligt.
Tres sekunder, til vi går i luften.
Pointen er at lyde supersund.
Tænk på blonde børn med fregner, huse med stakit, isvafler.
-De vil have, I lyder som... -Amerika.
Nemlig. Som Amerika. Spørgsmål?
-Nej. -Fremragende.
Midge?
Jeg kan ikke.
Hvadbehager?
Jeg kan ikke.
Den der Schlafly-kvinde. Hun er forfærdelig.
Jeg slog hende op på biblioteket.
Hun er racistisk og sexistisk, og hun bruger alt for meget hårspray.
-Jeg vil ikke tale for hende. -Undskyld, hvad sagde hun?
Det er ikke det bedste tidspunkt at lave spøg på.
De komikere kommer med vitser,
men nogle gange kender de ikke grænsen.
Det er ikke min spøg. Jeg gør det ikke, og det burde du heller ikke.
-Dickie? -Susie, hjælp?
Miriam, træd hen til mikrofonen, og sig ordene,
og så køber jeg en hat til dig.
Tredive sekunder, Dickie.
Susie, har du nogen ide om, hvor forfærdelig den kvinde er?
Jeg synes, alle er forfærdelige.
Ikke så forfærdelig som hende.
Men hun betaler dig, hvilket gør, at jeg kan lide hende, så sig de ord.
Beklager, jeg gør det ikke.
Femten sekunder.
Miriam, du har lige indspillet et spot for et bordel i Newark.
Ved du, hvor mange fedtede håndjob der finder sted
på daglig basis på et bordel i Newark?
Det her er i en anden størrelsesorden. Det her er et kæmpe fedtet håndjob.
Nu bliver der talt ned. Om fem,
-fire, tre... -Husk, det er direkte!
-Miriam. -...to...
"Amerika, løfternes land.
Skat, tænker du nogensinde på den verden, du ønsker, at vores børn skal arve?"
Tal, for helvede!
Lort!
"Det er alt, hvad jeg kan tænke på,
når jeg ser på deres søde, uskyldige ansigter og deres store blå øjne."
"Men der er så mange kræfter, der arbejder på at usurpere os."
"Jeg ved det, min kære. Der er udlændinge og kommunister,
der ikke synes, vi skal lade amerikanske flag veje uden for vores hus."
"Der er ikke noget galt i at sætte en ære i Stjernebanneret.
Læn dig frem, skat."
"Åh, jeg elsker det, når du klør min næse."
"Og der er intet galt i at sætte en ære i vores lands magt."
"I morges forklarede jeg lille Timmy, at atombomben
er en fantastisk gave, som Gud har givet til vores land."
Kors, den kvinde er et uhyre!
Det var det, jeg sagde.
Hvad fanden foregår der?
Og overgangene er elendige.
Irene!
"Fortalte du også børnene, at vi ikke kan lade visse
velfinansierede minoriteter bestemme Amerikas fremtid?"
-Hvad fanden? -Hvor er vi?
Vi er nødt til at begynde at læse kontrakterne.
Det gjorde jeg, og der stod intet om,
-at den kvinde er satan. -"Fortalte du også børnene,
"at vi ikke kan lade visse velfinansierede minoriteter bestemme Amerikas fremtid?"
"Ja, det gjorde jeg. Jeg bad dem om at børste deres tænder
og ikke lade visse velfinansierede minoriteter have en fremtid."
Noget i den retning? Amerika? Hurra!
Undskyld, hvor er vi?
Og vi er færdige.
Får vi betaling i kontanter, check eller flag?
Den kvinde er et uhyre.
Beklager, mor, men det er ikke det rigtige sted til jer.
Jeg kan stadig ikke regne ud, hvordan duen kom ind.
Jeg gætter på badeværelsesvinduet, der ikke kunne lukkes.
-Hvem er det? -Det er ejendomsmægleren, Joan.
Hej, fru Weissman. Beklager det med duen.
Vi skal nok finde den rigtige lejlighed.
Det her er New York. Der er en million af dem.
Godt. Farvel.
Det er et svært marked. Især inden for deres prisleje.
-Jeg bliver ved med at lede. -Tak.
I boede længere oppe ad gaden, ikke? I 385?
-Jo. -Det er en smuk bygning.
Sig til din mor, hun ikke skal være bekymret. Vi finder noget.
Det skal jeg nok.
Hav en god dag, hr. og fru Hollander.
-Fru Maisel, hvor er det godt at se Dem. -Hej, Antonio.
Vi talte netop om, at vi ikke kan spise småkager uden at tænke på Dem.
Vi savner hele Weissman-klanen.
Vi savner også jer.
Jerry, se, hvem katten har slæbt med ind.
-Hvordan går det, fru Maisel? -Jeg har det godt, Jerry.
Hvad kan vi gøre for Dem?
Køre mig op på niende? Kan det lade sig gøre?
Naturligvis. Deres gamle etage.
-Jeg føler mig lidt nostalgisk. -Kom med.
-Du ser sund og rask ud, Jerry. -Jeg svømmede.
-Svømmer du? -Kun den ene gang.
Godt at høre.
Jeg venter på Dem her, fru Maisel.
Tak.
Det er anden gang, jeg er snublet om den. Sæt dem væk.
Jeg gør det ikke.
-Mor, må jeg se tv? -Mor.
Carl! Dit værelse ligner en svinesti!
Carl er et svin.
Hallo?
-Mor! -Du skal ikke sige hold kæft.
Hvad er der med dig i dag?
Jeg tæller til tre.
-Et, to, tre. -To, tre.
Mor, stop!
Jeg efterlader jer begge to her i New York.
Jeres far og jeg tager til Missouri,
og I vil lede efter mad på gaden.
-Nej! -Mor!
Du skal sove til middag nu, Ronald. Det skal du acceptere.
-Mor! -Middagslur er ikke valgfrit.
-Midge! -Ronald.
-Ronald! -Midge!
-Kom så. -Midge!
Din søn samarbejder ikke.
Han løber nøgen rundt, og folk udenfor kan se det!
Hvorfor er mit barnebarn nøgen?
Det må du spørge dit barnebarn om. Han har sin egen mening om tingene.
Du godeste, han bliver jo forkølet. Fang ham!
Jeg sæbede ham ind, så han slipper fra mig.
-Jeg har ham! Nej! -Naboerne kigger!
Vi bør tage penge for det! Midge! Vi skal bruge dig!
Miriam, afskær ham vejen i foyeren!
Midge!
Goddag?
Du skræmte mig.
Selvom det nok bør være mig, der skræmte dig.
Jeg er brudt ind i dit hjem.
Det er i orden, tror jeg.
Jeg har boet her engang. I lejligheden her.
Mine forældre boede ovenpå. Jeg voksede op her.
Det er dejligt. Det er et skønt sted.
Jeg kommer til at savne det. Drenge, hold op med at råbe.
Skal I flytte?
Min mand er forsker, og han lever af stipendier.
Så vi er nomader. I næste uge flytter vi til St. Louis.
-Mor! -Nu råbte I bare højere!
Undskyld, nu skal jeg nok gå. Du har hænderne fulde.
Bliv endelig. Se dig bare omkring.
Jeg er ikke en baby!
Må jeg se køkkenet?
-Endelig. -Mor!
Ronald væltede lampen.
Din far får det at vide!
Nu går I begge to ind på jeres værelser og siger ikke en lyd til.
FRØKEN JULIE GAVIN HAWK - SOPHIE LENNON
Undskyld. Nej, rejs dig ikke.
Undskyld. Hvad glor du på?
Hvordan står det til bag kulissen?
Sophie hyggede sig med Gavin og Moira.
Hun gav dem en flaske whisky hver, ønskede dem held og lykke.
Nu har hun sit underlige stille øjeblik.
Hun efterlod sine rædsomme hunde hjemme.
Så vidt, så godt.
Hvordan har du det?
Jeg tror, jeg glæder mig. Jeg tror, det er den følelse, jeg har.
Godt. Hun udsatte dig for meget, og det lykkedes dig.
Det her er din aften lige så meget som hendes. Nyd det.
I aften er frøken Julie skør igen. Helt vanvittig!
Du er altså tilbage.
Jeg kørte greven til stationen,
og da jeg kom tilbage, så jeg frøken Julie danse med skytten.
Og så løb hun hen til mig og bad mig danse vals med hende!
Hun er skør!
Det har hun altid været, men aldrig så slemt som i de sidste fjorten dage,
siden forlovelsen blev hævet.
Ved du, hvad der skete, Kristin?
De var ude på gårdspladsen,
og hun trænede ham, som hun kaldte det.
Hun fik ham til at springe over en pisk på samme måde, som man træner en hund.
Tredje gang tog han pisken...
Dame, har du hørt om hostebolsjer?
Susie!
Det her er sgu et stykke med klasse!
Hvad har du, der smager godt, Kristin?
Bare lidt nyrer, jeg skar af kalvestegen.
Godt.
Jean, vil du ikke danse med mig, når jeg er færdig?
-Selvfølgelig vil jeg det. -Lover du det?
Lover du det?
Jeg holder, hvad jeg lover.
Og tak for den gode mad. Det smagte fint.
Er det meningen?
Virkelig fint, Kristin.
Det smagte fint!
Kom nu.
Jeg er straks tilbage.
Du fortsætter bare.
Kristin, er det næsten færdigt?
Damerne har vist hemmeligheder.
Den var til dig, Jean.
Den viol dufter skønt.
Uforskammet.
Du har altså også forstand på parfume?
Og er rimeligt god til at danse. Ikke kigge.
Nej. Gå din vej.
Laver damerne en slags heksebouillon på midsommeraften?
Noget, hvorved man kan spå og frembringe den heldige stjerne,
hvori ens fremtidige kærlighed kan ses?
Hvis du kan se det, har du så sandelig gode øjne.
Skal hun tale så lavt?
Nej, man skal kunne høre det.
Kom og dans med mig, Jean.
Jeg har lovet at danse med Kristin.
Kristin kan få en anden, Gavin.
Sagde hun "Gavin"?
Pis!
Jeg vil ikke være uhøflig, men jeg lovede det.
Nu kan jeg ikke høre ham.
Hun kan få en anden.
Højere!
Hun kan få en anden! Ikke sandt, Kristin?
Vil du ikke lade mig låne Jean?
Det er ikke noget, jeg bestemmer, frøken Julie!
Ærligt talt, er det klogt for frøken Julie
at danse to gange med den samme partner?
Folk vil snakke!
Snakke hvordan? Hvad mener du?
De lyder som mine bedsteforældre.
Det ser ikke godt ud at foretrække en ansat frem for resten.
Foretrække? Hvilken tanke. Jeg er overrasket!
Jeg, husets frue...
Det er fint. Hun taler bare, så bagerste række kan høre hende.
På Yankee Stadium?
Og hvis jeg ønsker at danse,
så vil jeg danse med en, der forstår at føre,
så jeg ikke fremstår latterlig!
Som De vil, frøken Julie. Jeg står til Deres tjeneste!
-Opfat det ikke som en ordre! -Pis.
I aften bør vi glemme alt om rangorden!
Kristin vil blive en fornøjelig hustru.
Måske snorker hun også.
Nej, men hun taler i søvne.
Hvordan ved du det?
Jeg har hørt det.
Giv mig noget at drikke.
Vi har kun øl.
Øl?
Jeg vidste ikke, at du serverede morgenmad.
-Jeg kan ikke se det. -Jeg kan ikke lade være.
Vil du selv have?
En høflig herre bør holde en dame ved selskab.
Det ville ikke være anstændigt, når De er til stede.
Er du genert? Sådan en stor, voksen mand?
Tout de suite. Julie er tørstig.
Vi elsker dig, Sophie!
På min frues helbred.
Bravo!
Og nu...
Kys min sko.
Den del er med i stykket.
-Kys den! -Ja! Kys den!
Nogen var vist sulten, hvad?
Og uheldigvis havde jeg lige forladt stalden.
Men bare rolig. Efter stalden vaskede jeg dem... i et toilet.
Tag lige den!
Forleden dag hængte jeg ud ved køerne,
og en af karlene prøvede at mælke mig!
Min sidste mand kyssede aldrig min sko,
men jokkede han altid i spinaten!
Der er så beskidt på landet.
Mit tøj er beskidt.
Hvor beskidt er det?
Mit tøj er så beskidt, at mit vaskebræt har brug for et vaskebræt!
Greven er tilbage.
Mener du grev Dracula? Er det derfor, du har det store sugemærke på halsen?
Det var ikke mig!
Nå, folkens, vi er vist tæt nok på målstregen.
Alle er triste, jeg dør, bla, bla, slut.
Vi ses!
Vent!
Ja!
Tak!
Mange tak!
Nu sætter i gang i Sophies høfeber.
Tak!
Jeg hader dig! Teater hader dig!
Sophie!
Stop, for helvede!
Jeg har noget til dig!
Hvad fanden skete der?
For jeg ved, at du ikke lige ødelagde opsætningen.
Jeg må have spist fordærvet ost eller en hashbrownie og hallucineret,
at du på premiereaftenen for dit Broadway-stykke
valgte at ødelægge det hele.
Hvad taler du om? Det her er din skyld!
Min skyld?
Jeg er den mest populære komiker i USA,
og du valgte at bede mig spille skuespil.
Spille skuespil! I den her latterlige farce af et stykke!
Jeg havde aldrig hørt om Strindberg, før jeg mødte dig!
Du burde have stoppet mig! Du er min manager!
Du fyrede Harry Drake, fordi han forhindrede dig
i at lave Strindberg! Husker du det, din skøre kugle?
Ligesom han forhindrede Jerry Lewis i at lave A Raisin in the Sun.
Det er, hvad en god manager gør.
For helvede!
Du bad mig give dig chancen,
jeg skaffede dig chancen, og du turde ikke. Du opgav.
Hvor vover du!
Jeg løb en risiko for dig. Bernie løb en risiko for dig.
Investorerne løb en risiko for dig.
Den skide tennisspiller Milken løb en risiko for dig.
Vi skaffede Gavin Hawk som din medspiller!
I konspirerede alle sammen mod mig.
Ring til sindssygehospitalet. Bed dem tage et net med.
Især dig.
Hvorfor skulle jeg gøre det?
For hendes skyld.
Du prøvede at understøtte hende ved at ydmyge mig.
-Så går vi. -Går du din vej?
Ja, jeg går min vej.
For du er en bedrager.
Med din Jell-O, din snobbede butler og dine citronskiver.
Ved du, hvad det værste er?
Du kunne have gjort det.
Jeg så dig øve hver eneste dag, og du var god.
Nej, du var fantastisk.
En fantastisk, seriøs skuespiller.
Og du havde det hele i din hule hånd.
Du skulle bare finde modet til at gennemføre det og gøre det,
men det gjorde du ikke.
Du faldt sammen som et skide korthus.
Harry vidste det.
Hvad vidste Harry?
At du ikke havde modet til at begå dig på Broadway.
Han var ikke idiot. Han vidste det.
Og jeg behøver ikke at svigte dig for hendes skyld.
Du er ikke hendes konkurrent.
Du er ikke engang på niveau med hende.
Hun har mod.
Det er forskellen mellem Midge Maisel og den store Sophie Lennon.
Du er en stjerne lige nu,
men hun bliver sgu en legende.
Og jeg slipper de skide fugle fri, lige så snart jeg kommer hjem!