‫מלון פונטנבלו‬
‫תקנה לעצמך כפפות נהיגה.‬
‫חם!‬
‫תיזהר על התיק, בחור.‬
‫כן. בבקשה תשים את אלה בתחתית.‬
‫אלו כובעים. כובעים למעלה, הצד הנכון למעלה.‬
‫- כן, גברתי. - כובעים למעלה. כדי שתזכור.‬
‫מעריך את זה. תודה, אדוני.‬
‫מייזל ומאירסון. יש לך בחורה?‬
‫- קח אותה למופע. - תודה.‬
‫התחת שלי מזיע בטירוף. ושלך?‬
‫תורידי את הג'קט.‬
‫איך זה יעזור לתחת שלי?‬
‫ברוכות הבאות לפונטנבלו.‬
‫סוזי מאירסון. תקני לעצמך משהו יפה.‬
‫אנחנו מהמסע של שי בולדווין?‬
‫כן, בואו אחריי.‬
‫- סוזי מאירסון. תזכור את הפנים. - אזכור.‬
‫- סוזי מאירסון. תזכור את הפנים. - בהחלט.‬
‫סוזי מאירסון. תזכור את הפנים.‬
‫את לא צריכה לתת טיפ לכולם.‬
‫כדי להיות מצליחן צריך להתנהג כמו מצליחן.‬
‫- מצליחנים נותנים טיפ. - אבל הבחור לא עובד פה.‬
‫מה? שיט. היי! תחזיר לי את זה!‬
‫זהירות.‬
‫- סליחה! - אמה!‬
‫שלום. אני מרים...‬
‫אני מטפלת בזה. מייזל ומאירסון.‬
‫זה בשבילך. תקני לעצמך משהו נחמד.‬
‫ברוכות הבאות לפונטנבלו. אתן ב...‬
‫- חדר רגיל, מיטות יחיד. - לכיוון הים, לא לבריכה.‬
‫- רחוק מהמעלית. - ומכונת הקרח.‬
‫- אבל קרוב למכונת הסיגריות. - וליציאת החירום.‬
‫- איזו קומה? - עשירית.‬
‫- גבוה מדי. - שירות חדרים נהיה קר.‬
‫ואי אפשר לקפוץ אם יש שריפה.‬
‫- קומה שלישית. רחוק ממשפחות. - ילדים צורחים.‬
‫- היא מקללת. - לא ילדים‬
‫- או מזדיינים בפעם הראשונה. - סליחה?‬
‫- נשואים טריים. - גם הם צועקים.‬
‫עוד משהו?‬
‫כן. יש לך שרטוטים של המלון שנוכל להסתכל עליהם?‬
‫אנחנו בעיקר מתעניינות במערכת האוורור של המטבח‬
‫וניתוב מערכת הצינורות. זוכרת את מלון אמבסדור בלוס אנג'לס?‬
‫המקום הסריח מכלור ומקוקאין זול.‬
‫אבדוק.‬
‫כמה מילים מהבקשה הזו את חושבת שהיא הבינה?‬
‫לא כל מי שמחוץ למנהטן הוא טיפש.‬
‫טוב.‬
‫טוב, פונטנבלו,‬
‫למה אוכל ללעוג בשובבות במופע שלי?‬
‫סוזי. מדרגות שמובילות לשום מקום.‬
‫מה לאן?‬
‫רואה את המדרגות שם?‬
‫הן שם רק כדי שנשים יוכלו לרדת בהן בשמלות הכי יפות שלהן‬
‫- וכולם יוכלו להסתכל עליהן. - הנה לך.‬
‫את יכולה לעשות מופע שלם על הדבר האווילי לחלוטין הזה...‬
‫את לא רוצה לצחוק עליהן, את רוצה לרדת בהן.‬
‫השמלה הירוקה החדשה דורשת קצת תשומת לב.‬
‫אני אף פעם לא יודעת מתי ברבי מחגורת הבורשט תצא החוצה שוב.‬
‫טוב. קדימה. רדי במדרגות.‬
‫אהיה בבר ואתהה למה מעולם לא השתמשתי בתואר שלי במשפטים.‬
‫המה שלך?‬
‫לא הצלחתי למצוא שרטוטים או תוכנית אוורור,‬
‫אבל הנה מתווה יציאת החירום‬
‫שמראה חלק גדול ממערכת הצינורות.‬
‫חכי רגע, את בעלת יכולות?‬
‫את חייבת לצאת מפלורידה.‬
‫ברצינות, תעלי על אוטובוס וסעי לניו יורק. את לא שייכת לפה.‬
‫קחי את זה. לכי. אל תעשי לנו צ'ק אין אפילו.‬
‫קומה שלישית. התיקים שלכן יגיעו בעקבותיכן.‬
‫ואז תעזבי? אחרי התיקים?‬
‫- בואי, סוזי. - תצילי את עצמך.‬
‫אמרת שיש לך תואר במשפטים?‬
‫היי, תחזיק את המעלית!‬
‫שי בולדווין פונטנבלו‬
‫תחזיק את המעלית!‬
‫גברת מייזל המופלאה‬
‫שלום? אני בבית.‬
‫...ב"לומר את האמת" עם המנחה שלכם, באד קולייר!‬
‫הבאתי כמה דניש שזיפים של מויש‬
‫- כמו שאת... - מה שמך, בבקשה?‬
‫שמי הוא ג'ודי דלפ.‬
‫זלדה! מה את עושה?‬
‫צופה בטלוויזיה.‬
‫אבל מה את לובשת?‬
‫- בגדים. - בגדי רחוב!‬
‫דברי איתה.‬
‫שירלי?‬
‫אני לא רוצה שיחשבו שיש לי עוזרת.‬
‫המדים לגמרי מסגירים את זה.‬
‫אבל זלדה היא עוזרת. עוזרת לובשת מדים.‬
‫שתלבש אותם בלילה אם זה ישפר את הרגשתך.‬
‫בלילה?‬
‫כשחשוך והאורות מכובים.‬
‫- אני יכולה ללבוש אותם במיטה. - כן.‬
‫זה לא ייאמן.‬
‫אני יוצאת מהבית לחמש דקות...‬
‫- השתקת אותי הרגע? - שמתי על זה כסף.‬
‫- שמת... - אני חושבת שזו אחת.‬
‫נראה שהכו אותה בראש עם שרביט כמה פעמים.‬
‫אין לי מושג.‬
‫אכפת לך לחזור על זה שוב בשבילנו, בבקשה?‬
‫אני חושב שקלטנו הכול.‬
‫בכל מקרה, התוצאות הגיעו, יהיו אשר יהיו! בואו נראה...‬
‫- שאענה? - את מוכנה?‬
‫האם ג'ודי דלפ האמיתית מוכנה לעמוד בבקשה?‬
‫אמרתי לך.‬
‫רגע, גב' וייסמן?‬
‫כן?‬
‫אני יכולה חופש בשישי הבא?‬
‫אני חושב שלא יהיה משהו טוב יותר...‬
‫אני רק רוצה לומר שאני שונאת את פלורידה.‬
‫- תורידי את הג'קט. - לא.‬
‫תחלצי את המגפיים.‬
‫אני חושבת שאת תתחרטי על הבקשה הזו.‬
‫את רוצה לימונדה?‬
‫לא, אני לא רוצה לימונדה מזוינת.‬
‫נראה לך שאני יושבת פה וחושבת על‬
‫לימונדה ארורה, מלקקת תחת, מוצצת זין ומפליקה לפינים?‬
‫רק מים, בבקשה.‬
‫אני לא מבינה את המקום הזה. למה הוא פה?‬
‫האוקיינוס האטלנטי נפתח לפני כ-200 מיליון שנה,‬
‫מה שדחף את אמריקה הצפונית מערבה, הרחק מיבשת העל, פנגיאה.‬
‫- זה בעלון. - את רוצה סטירה בפה?‬
‫לא אמרתי לך לבוא לבריכה.‬
‫כן אמרת. אמרת לי לרדת הנה ולשבת איתך ולהירגע.‬
‫מתי ההירגעות מתחילה?‬
‫איך את יכולה להירגע?‬
‫רותח כאן, לח.‬
‫יש חרקים, ונחשים, וציפורים, ועטלפים, ותנינים וחול.‬
‫יש חול בכל מקום.‬
‫בכריכים, בחדר, בשיער שלי, בתחת שלי.‬
‫לא הייתי ליד החוף ויש לי חול בתחת.‬
‫זה אומר יותר עלייך מאשר על פלורידה.‬
‫זו הייתה טעות גדולה, ילד! טעות גדולה!‬
‫תזכור את הפנים!‬
‫את חייבת להירגע. ברצינות.‬
‫למה יהודים עושים את זה לעצמם?‬
‫למה הם מוצאים מקומות נוראיים והולכים לגור בהם?‬
‫"הנה חתיכת מדבר מוקפת באנשים ששונאים אותנו.‬
‫"איפה לחתום?"‬
‫אמות על הכיסא הזה.‬
‫סוזי, תיכנסי לבריכה, תתקררי. את תרגישי הרבה יותר טוב.‬
‫את יודעת איך לשחות, נכון?‬
‫את צוחקת?‬
‫גדלת ברוקאווייס. הבית שלך היה על קביים.‬
‫איך את לא יודעת לשחות?‬
‫כי האימא השיכורה והזונה שלי מעולם לא לימדה אותי, בסדר?‬
‫מה אם היית נופלת למים?‬
‫אז חג המולד היה מגיע מוקדם באותה השנה.‬
‫טוב. זהו זה. קומי.‬
‫- אלמד אותך לשחות. - אין מצב.‬
‫הייתי מדריכת שחייה מוסמכת בקטסקיל. אני מומחית.‬
‫אין סיכוי.‬
‫- כיף לשחות. זה עושה ישבן הדוק. - אני אוהבת שהוא רפוי.‬
‫היי, אנחנו במסע עכשיו.‬
‫נטוס במטוסים,‬
‫ואם אחד המטוסים יתרסק במים תצטרכי לדעת לשחות.‬
‫יופי, מצאת דרך להפוך טיסה לדבר אפילו יותר גרוע.‬
‫קדימה.‬
‫אני לא שוחה או נוסעת איתך יותר.‬
‫ברגע שתיכנסי, את תראי, זה יהיה כיף.‬
‫עכשיו, את צריכה בגד ים.‬
‫- תקפצי. - לא!‬
‫- סוזי. - לכי להזדיין!‬
‫- אתפוס אותך. - לא נכון.‬
‫- אני נשבעת שכן! - לא נכון!‬
‫- אתפוס! - את משקרת!‬
‫- סוזי! פשוט תקפצי! - את תקפצי!‬
‫- את מתנהגת כמו בת ארבע! - את מתנהגת כמו בת ארבע!‬
‫- פשוט תקפצי אליי! - את תקפצי אליי!‬
‫לא, את תקפצי אליי!‬
‫- תבעטי! - אל תעזבי אותי!‬
‫לא אעזוב אותך!‬
‫מים באף! יש לי מים באף!‬
‫אני מחזיקה אותך. תירגעי ותבעטי, לעזאזל.‬
‫את תבעטי, לעזאזל!‬
‫יש פה ילדים. תפסיקי להגיד "לעזאזל".‬
‫את תפסיקי להגיד "לעזאזל".‬
‫במה אתם בוהים? במה הם בוהים?‬
‫- הנה. אחת... - אל תעשי את זה.‬
‫- שתיים... - מרים! אמרתי לא!‬
‫- נשימה עמוקה. - אהרוג את ילדייך!‬
‫אהרוג אותם ואלבש את הבגדים שלהם וארדוף אותך!‬
‫- שלוש! - אלוהים!‬
‫אלוהים.‬
‫סוזי! את עושה את זה!‬
‫לעזאזל.‬
‫מי השתין? מי השתין בבריכה?‬
‫לפחות אתם כנים.‬
‫את נהדרת! תמשיכי!‬
‫תסובבו אותי, תסובבו אותי.‬
‫ילדה טובה. ילדה טובה, סוזי.‬
‫את שוחה.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני באה! אני באה בעקבותייך!‬
‫תפסיקי!‬
‫- זה יקרה. - אל תהיי מגוחכת.‬
‫את צריכה לשמוח! זה טוב! סוזי!‬
‫טוב, זה היה כיף.‬
‫אלוהים, כל כך חם.‬
‫סוזי מאירסון? שיחה לסוזי מאירסון.‬
‫כאן.‬
‫סוזי מאירסון?‬
‫כן. אתה צריך לראות תעודת לידה?‬
‫הנה. תזכור את הפנים.‬
‫סוזי מאירסון כאן.‬
‫החזרות הן אסון. אסון גמור.‬
‫- למה? - מיליון סיבות.‬
‫אחת, מה-שמו, הבמאי, שונא אותי.‬
‫אני לא מאמינה לזה.‬
‫אף אחד לא הסתכל עליי כל כך בקרירות‬
‫מאז שגרמתי לכך שאימא שלי תגורש.‬
‫זה לא עובד. צריך למצוא מישהו אחר.‬
‫סופי, הבחור הזה הוא הבמאי הכי לוהט בברודוויי.‬
‫יש לו 3 הצגות רצות, 2 מהן הן "גן הדובדבנים".‬
‫הוא היה יכול לבחור כל פרויקט והוא רצה לעשות את המחזה הזה איתך.‬
‫עם סופי לנון.‬
‫טוב, סופי לנון לא אוהבת אותו.‬
‫הוא שתלטן.‬
‫מה הוא עשה?‬
‫רציתי לשבת באחת השורות שלי והוא אמר, "תעמדי".‬
‫ואז הוא אמר שאני צריכה לחבוש פאה, אז ברור שהוא שונא את השיער שלי.‬
‫הוא אמר לא לעירום ושאני צריכה לשנן את השורות שלי.‬
‫התכוונת לשנן אותן בכל מקרה, לא?‬
‫כן, אבל עכשיו אני לא רוצה.‬
‫אני שונאת שאומרים לי מה לעשות.‬
‫זו העבודה שלו, סופי.‬
‫והוא אוהב את גאווין.‬
‫גאווין הוא האהוב עליו.‬
‫הם מדברים וצוחקים.‬
‫בטח על השיער שלי. ושמעת על הסרט של גאווין?‬
‫- לא. - גאווין עושה סרט על שודדי ים‬
‫בסתיו, ומסתבר שיש לו חוזה סגור.‬
‫ועכשיו הם אומרים לי שתאריך הפתיחה שלנו לא גמיש.‬
‫הוא לא גמיש.‬
‫הכול גמיש.‬
‫סופי, הזמינו את התאטרון. התאריך הוכרז.‬
‫כסף החליף ידיים. זהו זה.‬
‫אבל מה אם הוא לא יהיה מוכן עד אז?‬
‫מה אם הוא צריך עוד זמן? וב"הוא" אני מתכוונת לעצמי.‬
‫את תהיי מוכנה. את תהיי נהדרת.‬
‫אני לא שמחה. אני מרגישה מעורערת.‬
‫אני זקוקה למנהלת שלי כאן.‬
‫אהיה שם ברגע שאוכל.‬
‫אני מבטיחה, בקרוב מאוד.‬
‫עד סוף השבוע.‬
‫אני אורזת עכשיו.‬
‫זה היה כל כך קשה?‬
‫את יכולה לגרום לי לשכוח איך לשחות כדי שאוכל להטביע את עצמי?‬
‫הפונט מחשמל.‬
‫טרוצקי השתמש באותו הפונט בעלונים הראשונים שלו.‬
‫הפונט הזה יכול לשנות את העולם. נכון, אייב? אייב?‬
‫כן. פונט נהדר.‬
‫היי, אפשר לדבר על הגודל?‬
‫- הגודל של מה? - של העיתון.‬
‫מה איתו?‬
‫טוב, זה... כלומר...‬
‫זה לא נראה לכם מוזר?‬
‫התלבושת שלך?‬
‫לא. מה? לא התלבושת שלי.‬
‫העיתון! העיתון עצום.‬
‫רעיונות גדולים צריכים מקום, אייב.‬
‫אני מבין את זה, אבל זה הרבה מקום.‬
‫הוא אפילו לא בצורה של עיתון.‬
‫כלומר לא כמו ה"ניו יורק טיימס".‬
‫ה"ניו יורק טיימס" הפשיסטי.‬
‫תשכח מכל מה שאתה יודע על עיתונים, אייב.‬
‫- אנחנו משנים את כל החוקים. - אלו שנות ה-60, בנאדם.‬
‫כן. תודה שהזכרת לי את זה.‬
‫עוד שאלה פה.‬
‫איפה שם העיתון?‬
‫- בעמוד הרביעי. - הרביעי?‬
‫צריך שיהיה לך אכפת מהמטרה כדי למצוא אותו.‬
‫תמשיך. תמשיך. תמשיך.‬
‫תמשיך... חכה. עברת את זה.‬
‫באמת?‬
‫כן. הנה זה.‬
‫"שם העיתון יגיע בהמשך." זה אומר הכול.‬
‫החלטנו על זה או שעדיין זורקים רעיונות?‬
‫אייב? אפשר לראות אותך במטבח לרגע, בבקשה?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מי אלה?‬
‫חברים שלי מהעיתון.‬
‫ביקשת ממני רשות לפני שהזמנת את החברים שלך?‬
‫- חשבתי שכן. - טוב, לא ביקשת.‬
‫טוב, אני מצטער, שירלי.‬
‫אבל שאלתי את מויש אתמול בערב,‬
‫- והוא אמר שזה בסדר. - הוא אמר את זה?‬
‫כן, הוא אמר את זה.‬
‫הוא לא אמר לי כלום על זה שאתה מביא חברים.‬
‫טוב, אולי הוא שכח להגיד לך,‬
‫- אבל הוא אמר. - שאשאל אותו?‬
‫- מה? - הוא למעלה.‬
‫אני יכולה לשאול אותו עכשיו.‬
‫אני לא חושב...‬
‫מוישה! מויש...‬
‫אתה יכול לרדת למטה, בבקשה?‬
‫שירלי, זה לחלוטין לא הכרחי.‬
‫- מוישה! - שירלי!‬
‫- מישהו בצרות. - שתוק, אלן.‬
‫- מוישי? - כן?‬
‫אתה יכול לרדת למטה, בבקשה?‬
‫שירלי, אני מבטיח לך...‬
‫- מויש! - אני לא לובש מכנסיים!‬
‫אני צריכה לשאול אותך משהו!‬
‫- את לא יכולה לשאול אותי משם? - לא!‬
‫- אני צריך ללבוש מכנסיים? - כן!‬
‫בסדר. אפילו שיום רביעי‬
‫ויום רביעי הוא היום שבו אני נשאר בבית ועובד בלי מכנסיים.‬
‫שירלי, אנחנו רק יושבים בחדר האוכל ומדברים על העיתון.‬
‫נהיה פה מקסימום עוד חצי שעה.‬
‫טוב, ירדתי. מה את רוצה?‬
‫נתת לאייב רשות‬
‫- להזמין חברים? - לא.‬
‫כן נתת. זוכר? אתמול בערב?‬
‫- לא. - אייב אומר שכן.‬
‫כן מה?‬
‫- אמרת שהוא יכול להזמין חברים. - לא.‬
‫אז אייב, עכשיו אתה משקר לנו?‬
‫אני לא משקר. שאלתי.‬
‫הוא לא זוכר, זה קורה.‬
‫לא שאלת.‬
‫טוב, בסדר, לא אתווכח איתך.‬
‫אבל ברגע זה, החברים שלי פה, בחדר האוכל,‬
‫ואמרתי לך שהם יהיו,‬
‫ושכחת, אבל מכיוון שהסכמת שזה יהיה בסדר שהם יבואו,‬
‫ומכיוון שהם כאן.‬
‫שם. כבר.‬
‫מה אני אמור לעשות?‬
‫לדעתי לא צריך תחזית.‬
‫אם הם רוצים לדעת מה מזג האוויר, שיסתכלו החוצה.‬
‫זה מטורף, בנאדם.‬
‫משהו לא בסדר, אייב? שוב?‬
‫חשבתי שתהיה מרוצה.‬
‫הסכמנו להחזיר את הכותרת לעמוד הראשון כפי שרצית.‬
‫אני לא מאמין לאיות.‬
‫כמה ר' יש ב"קו רוחב"? מישהו?‬
‫שתיקה ארוכה מדי.‬
‫מה אתה עושה? מתקן את זה?‬
‫גרש ס'.‬
‫אנחנו נלחמים בפשיזם, לא בפיסוק.‬
‫אהבתי את הגישה האקדמית. אני מרגיש שחזרתי לבית הספר.‬
‫אתה צריך לחזור לבית הספר.‬
‫נראה כאילו כתבו את זה חבורה של צבועים.‬
‫אתה יודע מה, אייב? אתה נהיה קצת מעצבן.‬
‫מעצבן, מעצבן, מעצבן.‬
‫הרגע סיימנו את העיתון הראשון שלנו.‬
‫נכון. ועזרא התעלה על עצמו.‬
‫חשבתי שאת חברה של אלן.‬
‫אף אישה היא לא רכוש של אף גבר.‬
‫אתה צריך להסתכל על הרעיונות. לא על האיות. לא על הדקדוק.‬
‫תראו, אנשים...‬
‫זמן להרצאה של איש זקן.‬
‫האיום הגדול ביותר לאנושות הוא בורות.‬
‫לכן העיתונות החופשית היא כל כך חשובה.‬
‫אייב.‬
‫זה לא עיתון תאגידי ומעוקר שעובר הגהה.‬
‫הוא אמיתי. הוא גולמי. הוא מרופט.‬
‫למי אכפת מאיות ומפיסוק ומבהירות?‬
‫מספרי עמודים!‬
‫אתם לא לוקחים את זה ברצינות.‬
‫בזמני, לקחנו דברים ברצינות.‬
‫כן! ואז הייתה מלחמת העולם הראשונה!‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫תחנה שלישית, רחובות 53 ולקסינגטון.‬
‫טוב. זהו זה. אני עף מהמקום הזה.‬
‫אבל לא סיימנו.‬
‫הספיקה לי השליליות שלך.‬
‫בנוסף, אימא שלי עושה לי כביסה‬
‫ואם אגיע לשם לפני 18:00, יש עוף.‬
‫אימא שלך מכינה עוף נהדר.‬
‫אפשר לעצור בבלומינגדיילס? אני צריכה גרביונים.‬
‫הם אייתו ניו יורק עם "כ".‬
‫אמרתי לך לא להיות בשמש.‬
‫ואמרתי לך ללכת להזדיין,‬
‫אז אף אחת מאיתנו לא מקשיבה להוראות.‬
‫נמצא בית מרקחת. קצת קרם קלמין,‬
‫אספירין, אמבטיית קרח, תרגישי הרבה יותר טוב.‬
‫לא התכוונתי שתלכי להזדיין.‬
‫- אני יודעת. - פשוט ממש חם לי פה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫את לא עומדת למות.‬
‫את בטוחה? כי אני מרגישה שכן.‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫אני נראית מפחידה. ילדים בורחים ממני.‬
‫הם עושים את זה בכל מקרה. זה לא קשור לכוויית השמש.‬
‫אני הולכת מוזר? כאילו יש לי אשכים של פיל?‬
‫לא, את הולכת כאילו יש לך את האשכים בגודל הרגיל שלך.‬
‫את חושבת שהזקנה ההיא כועסת שדחפתי אותה ולקחתי את המטרייה שלה?‬
‫נתת לה טיפ, אז...‬
‫היא התרוממה כשהלכנו, נכון?‬
‫- בהחלט. - הסירנות לא היו בגללה?‬
‫רוצה להסתכל על המים? המים יפים.‬
‫הטיסה חזרה לניו יורק תהיה תענוג אמיתי.‬
‫את חייבת לחזור עכשיו? את לא יכולה לחכות יום?‬
‫הבטחתי לך שלא אדבר עליה.‬
‫- אפשר לתת לך עצה? - להיזהר מהשמש?‬
‫לא, עצה אמיתית. בקשר לסופי.‬
‫את צריכה להיות חזקה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫סופי היא בריונית. בריונים מגיבים רק לבריונים אחרים.‬
‫איפה למדת את זה? ברחובות האכזריים של האפר וסט סייד?‬
‫היא שכרה אותך להדריך אותה כמו שאת מדריכה אותי.‬
‫את לא מטפלת בי בכפפות של משי.‬
‫לפעמים הלוואי והיית.‬
‫לפעמים אני חושבת, "אלוהים, אם רק סוזי לא תזכיר‬
‫"כל דבר שעשיתי לא טוב.‬
‫"כל בדיחה שפספסתי. כל צחוק שלא קיבלתי.‬
‫"כל עיר שאמרתי את שמה לא נכון."‬
‫הובוקן. כמה זה קשה?‬
‫אבל את לא מפסיקה,‬
‫ואת לא נסוגה, ואת לא משקרת לי.‬
‫את קשוחה.‬
‫את קשוחה איתי. את חייבת להיות קשוחה עם סופי.‬
‫טוב. את צודקת. אהיה קשוחה.‬
‫כן, קצת יותר קשוחה מזה.‬
‫טוב, זה יישאר במקום.‬
‫סיכוי של חמישים-חמישים.‬
‫- נו? מצאת את זה? - לא.‬
‫לא. כמובן שלא.‬
‫המילה היחידה שאני שומע באנגלית במקום הזה היא "לא".‬
‫- מי זה היה? - שרברב.‬
‫יש רעם בקירות וזה או צינורות חלודים או גולם.‬
‫בוא נקווה שזה צינורות חלודים.‬
‫- בוא לקחת לחמניות! - סליחה?‬
‫לחמניות משעועית אדומה. יש להן יכולות ריפוי.‬
‫חשבתי שתזדקק להן אחרי שהשרברב מסר לך את החדשות.‬
‫- אלו חדשות? - הוא לא אמר לך?‬
‫- לא. - קח לחמנייה.‬
‫- תאמרי לי מה הוא אמר. - אתן לו לומר לך.‬
‫אני לא רוצה להיות הפנים של חדשות רעות.‬
‫כשתסתכל על הפנים שלי, אני רק רוצה שתחשוב...‬
‫- את יודעת שזה לא פייר כשאת עושה את זה. - כן.‬
‫תצבעו... את זה.‬
‫אני לומדת. תתקן דברים בשקט.‬
‫טוב, בוא נתחיל עם...‬
‫היי! מה השרברב אמר?‬
‫עובד. לומדת. סרטן. כיף.‬
‫- יש לך טיפוס מועדף. - כן.‬
‫אנחנו משתמשים במילה "חברה"?‬
‫- לא. עדיין לא. -בסדר.‬
‫היא נתנה לי מספר טלפון.‬
‫לא בטוח שהוא שלה, אבל מספר הספרות נכון.‬
‫כל סיפור אהבה גדול התחיל ככה.‬
‫- גולם? - זה הוא.‬
‫אז כשגירוש הרוחות יסתיים, כמה זמן יעבור עד שתוכל לפתוח את המקום?‬
‫אני לא יודע. למה?‬
‫טוב, כחבר, אני מתעניין בהצלחה שלך.‬
‫ו...?‬
‫אימוג'ן קצת פחות סובלנית בקשר לזמן שאני מבלה פה.‬
‫קניתי לה בלנדר חדש אבל ההתלהבות מהחידוש נעלמת.‬
‫אז אני רק תוהה, מה אתה חושב יספיק לי עד הפתיחה?‬
‫סט חדש של כוסות בר או משהו גדול יותר?‬
‫- גדול יותר. - מדיח כלים?‬
‫אם הרישיון לאלכוהול לא יגיע בקרוב, לא יהיה מועדון.‬
‫הבחור שאחראי לזה הוא קוץ בתחת.‬
‫אני הולך לשם מחר לפנות אליו באופן אישי.‬
‫אנסה עליו קסם אישי.‬
‫אז מכונית. גג פתוח או תקרה קשיחה?‬
‫הייתי הולך על בית קיץ.‬
‫- ליד האגם? - עם סירה.‬
‫וקרי גרנט כבעלה החדש.‬
‫אני חושבת שאתה רועד.‬
‫בחור גדול וחזק כמוך‬
‫- ועם זרועות כאלה. - העלמה יוליה.‬
‫- זה מרגש מאוד. - כן, מר ז'אן.‬
‫אכן.‬
‫אתה לא יכול לשבת? הנה. הנה. זה נעלם.‬
‫- את פולטת הרבה חום. - תנשק את ידי עכשיו ותודה לי.‬
‫העלמה יוליה, תקשיבי לי.‬
‫כריסטין הלכה למיטה עכשיו.‬
‫את לא מוכנה להקשיב לי?‬
‫"תנשק את ידי קודם."‬
‫תקשיבי לי!‬
‫תנשק את ידי קודם!‬
‫שוב חזק מדי?‬
‫טוב, יש כאן סימן קריאה, אז חשבתי שאעשה את זה.‬
‫שחקי... טניס.‬
‫תמשיכו.‬
‫למה?‬
‫את עדיין ילדה קטנה בגיל 25?‬
‫את לא יודעת שמסוכן לשחק באש?‬
‫לא בשבילי. אני מבוטחת. אני...‬
‫תני חבטת תילול.‬
‫תמשיכו.‬
‫לא בשבילי. אני מבוטחת.‬
‫לא, את לא.‬
‫וגם אם היית,‬
‫צריך להתחשב בסביבה הדליקה.‬
‫אתה, אני מניחה?‬
‫זו אני שוב? כן, זו אני.‬
‫- סופי? - כן.‬
‫תגישי ואל תחבטי בכדור באוויר.‬
‫מנהלת! אני צריכה את המנהלת שלי!‬
‫כן, סופי, אני כאן.‬
‫אני לא מרגישה בטוחה. ואני לא יכולה ליצור אם אני לא מרגישה בטוחה.‬
‫אם כבר עצרנו, יש לי שאלה.‬
‫מה אני עושה מאחורי הקלעים? אני עדיין ישנה?‬
‫מי את?‬
‫אני מוירה. אני במחזה איתך.‬
‫היא משחקת את כריסטין.‬
‫מי זו כריסטין?‬
‫הדמות השלישית במחזה הזה עם שלוש דמויות.‬
‫טוב, בדיוק על זה אני מדברת.‬
‫צריך לספר לי דברים.‬
‫היו צריכים ליידע אותי שיש אדם שלישי במחזה הזה.‬
‫קראתי איתך באודישן שלי.‬
‫בואו נחזור להתחלה. מי רוצה להגיש?‬
‫לא! לא, מספיק! בלי הגשות!‬
‫אף אחד לא מקשיב לי! אף אחד לא מכבד אותי!‬
‫- כולם מכבדים אותך. - באמת?‬
‫אז איפה הסט שלי?‬
‫לשחקניות ראשיות אחרות יש סט. איפה שלי?‬
‫הסט עדיין בבנייה, סופי.‬
‫הדבקנו נייר דבק של הממדים על הרצפה.‬
‫אני צריכה יותר מנייר דבק. אני יוצרת מציאות.‬
‫ובתחילת המחזה אני נכנסת.‬
‫איך אני נכנסת?‬
‫טוב, זו הדלת שם.‬
‫זו לא דלת. זה עוד נייר דבק.‬
‫אני לא יכולה לפתוח נייר דבק. אני לא יכולה לחוש נייר דבק ביד.‬
‫וכשאני נכנסת, אני פותחת דלת.‬
‫איך אני יודעת איך זה מרגיש לפתוח דלת?‬
‫סופי, אפשר?‬
‫יש שם דלת. אולי תזכירי לעצמך?‬
‫זה עשוי להיות יותר מבדר מהמחזה.‬
‫תבורך, אדוני.‬
‫שירות חדרים.‬
‫סוף סוף. הגעת מג'רזי?‬
‫את רוצה לאכול?‬
‫הבירה באמבטיה. האלכוהול על אדן החלון.‬
‫תודה.‬
‫הנה.‬
‫יש לך אמבטיה מלאה בקרח.‬
‫אני אוהבת בירה קרה.‬
‫איך את מתקלחת?‬
‫יש מקלחות בבריכה.‬
‫זה גאוני.‬
‫זה 15 שנה בדרכים.‬
‫לחיי מישהי עם ציצים לדבר איתה.‬
‫התכוונתי ללכת על "חברים חדשים" אבל שלך יותר טוב.‬
‫מה לא הזמנת?‬
‫הדג. הוא מסריח את הווילונות.‬
‫את משלמת על זה מהאש"ל היומי שלך?‬
‫לא. אני מחייבת את החדר של הווארד.‬
‫את צוחקת.‬
‫במשך שלוש השנים האחרונות.‬
‫הוא יודע?‬
‫הווארד לא יודע שום דבר חוץ מלכוון פסנתר.‬
‫וב"לכוון פסנתר" את מתכוונת...‬
‫הוא מכוון הפסנתר.‬
‫טוב. אז מילולית לכוון...‬
‫לפעמים למילים יש משמעויות אחרות. הבנתי עכשיו.‬
‫זה טעים.‬
‫אני כל כך מותשת אחרי ההופעות האלה שלפעמים אני לא יכולה אפילו לחייג לשירות חדרים.‬
‫אני יודעת. לפחות מאחורי בימת התזמורת אני יכולה לחלוץ נעליים.‬
‫את יכולה לחלוץ נעליים?‬
‫אני שומרת שם נעלי בית.‬
‫צמריריות עם אוזני ארנב.‬
‫יש לך מזל.‬
‫חמש עשרה שנה.‬
‫ילדים חמודים.‬
‫תודה.‬
‫זה יהיה אידיוט גדול.‬
‫איך את יודעת?‬
‫הוא בדיוק כמו אבא שלו. שהיה אידיוט גדול.‬
‫את מתגעגעת אליהם? אני יודעת שכן, אבל...‬
‫הם עם אימא שלי שהיא מלכת השטרודל תפוחים,‬
‫אז יש להם חיים טובים למדי.‬
‫אני שולחת הביתה את הכסף.‬
‫ננסי מתחילה בלט שבוע הבא,‬
‫אז אתמוך בה כלכלית לנצח.‬
‫כן. אני מתגעגעת אליהם.‬
‫את מרגישה אשמה לפעמים?‬
‫אבי היה סוכן נוסע.‬
‫הוא לא היה בבית שישה מתוך שבעה ימים.‬
‫אף אחד לא חשב על זה פעמיים.‬
‫מה עם הילדים שלך?‬
‫עם גרים עם אביהם כשאני לא נמצאת.‬
‫באמת. הוא לוקח את הילדים?‬
‫- כן. - שיט.‬
‫הוא פנוי?‬
‫אני לא חושבת.‬
‫אז את גרושה?‬
‫כן.‬
‫על מי שמת עין?‬
‫על אף אחד.‬
‫לכבוד מה את שומרת את זה?‬
‫הסמית'סוניאן. ישימו את זה ליד הדגל זרוע הכוכבים.‬
‫עשית סקס מאז בעלך, נכון?‬
‫טוב, כן.‬
‫עם הארוס שלי.‬
‫איפה הוא?‬
‫בבית, תוהה מה קרה.‬
‫מה קרה?‬
‫שי בולדווין ביקש ממני לצאת למסע הופעות.‬
‫טוב, הנה הפרטים על סטוצים.‬
‫אם זה בחור בלהקה, שזה יישאר פשוט. בלי רגשות.‬
‫הם לא יכולים לחשוב שאת בחורה נשית.‬
‫לכי למקום שלהם, אף פעם לא לשלך.‬
‫ככה את יכולה לעזוב.‬
‫ואם המקום הוא חורבה, אל תשכבי איתו.‬
‫אם החדר שלו מלוכלך, תדמייני כמה הגוף שלו נקי.‬
‫- יש לך אקדח? - מה?‬
‫זה לא הכרחי. כלומר, מפתחות הם נשק טוב.‬
‫עקבים גבוהים הם נהדרים, והם אף פעם לא רואים את זה בא,‬
‫וברוב המלונות יש חנות לתיקון נעליים.‬
‫לפעמים, אם הבחור נראה ממש מפוקפק,‬
‫אבל אני ממש צריכה קצת,‬
‫אדחוף קופסת גפרורים בדלת בשביל בריחה קלה יותר.‬
‫את נראית מפוחדת.‬
‫אלוהים, למה שאיראה מפוחדת?‬
‫סליחה. הייתי צריכה להתחיל לאט.‬
‫פשוט לפעמים מרגישים בודדים.‬
‫הרבה אנשים לא עומדים בזה.‬
‫הם נשחקים.‬
‫נמאס להם מהנסיעות, מהאוכל.‬
‫הבגדים שלך אף פעם לא נקיים כפי שהיית רוצה.‬
‫הכריות קשות מדי או רכות מדי.‬
‫אבל, מצד שני,‬
‫את רואה את העולם, את לא דופקת חשבון לאף אחד.‬
‫הקהל, כשהוא נהדר, הוא ממש נהדר.‬
‫ואת לא הולכת לקבר אחרי שלא עשית שום דבר מעניין.‬
‫אבל הייתי משיגה אקדח.‬
‫איפה איתן?‬
‫חשבתי שהוא משחק עם הילד הקטן מעבר לרחוב.‬
‫ג'ימי ג'וניור?‬
‫אני לא יודעת. הילד הקטן מעבר לרחוב.‬
‫פיטי סטריץ'?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ג'ייקוב כהן? פטריק מתיוס? אולי ברייס?‬
‫כמה ילדים קטנים גרים מעבר לרחוב, שירלי?‬
‫איתן מייזל! איפה אתה?‬
‫איתן!‬
‫איתן שמעון מייזל!‬
‫זו סבתא! סבתא שירלי!‬
‫לא סבתא רוז!‬
‫אני מכינה ארוחת צהריים. מה אתה רוצה?‬
‫יש לי עוף! יש לי חמאת בוטנים! יש לי חמאת בוטנים עם ריבה!‬
‫יש לי מרק! יש לי מרק עוף! מרק עגבניות! מרק ירקות!‬
‫מרק עוף וירקות!‬
‫היי, גברת! תשתקי!‬
‫אתה תשתוק! אני מדברת אל הנכד שלי!‬
‫כל השכונה לא רוצה לשמוע על המרק הארור שלך!‬
‫אז אל תקשיב!‬
‫איתן, יש לי תפוחי אדמה וכרישה! יש לי בשר בקר ושעורה!‬
‫לאף אחד לא אכפת! תשתקי!‬
‫אתה תשתוק!‬
‫את תשתקי!‬
‫תשתקו שניכם!‬
‫שירלי!‬
‫אלוהים. רוז, הפחדת אותי.‬
‫מה לא בסדר איתך?‬
‫יש לנו שכנים!‬
‫וכרגע הם חושבים שאת משוגעת‬
‫ולכן הם חושבים שאני משוגעת‬
‫כי אני גרה איתך! בבית הזה!‬
‫אנחנו הבית המשוגע ברחוב!‬
‫הבית שמדברים עליו בברביקיו‬
‫ואומרים לילדים להתרחק ממנו בליל כל הקדושים!‬
‫אנחנו הבית הרועש, גס הרוח, המפחיד והמפריע‬
‫שהורס לכולם!‬
‫עם הצעקות והצרחות‬
‫ולצאת לעבודה ב-05:00 בבוקר, אפילו ביום שבת!‬
‫ואנחנו יהודים!‬
‫אייב ואני באנו לכאן כאנשים נורמליים!‬
‫אנשים מלומדים ומטופחים עם גאווה וכבוד!‬
‫ועכשיו אני גרה בקווינס ויש לי ריח של בצלים כל הזמן!‬
‫תשתקי!‬
‫תשתוק אתה, פוץ!‬
‫אתה לא מזהה התקף פסיכוטי מוחלט כשאתה רואה אותו?‬
‫אני מתקשרת למשטרה!‬
‫תחזרי פנימה!‬
‫רוצה לראות מופע?‬
‫תיכנסי למכונית וסעי למנהטן!‬
‫למה אין בית קולנוע בשממה שכוחת האל הזו‬
‫שאתם קוראים לה שכונה?‬
‫יש אחד במטרופוליטן, מטומטמת!‬
‫את חייבת להשתלט על עצמך.‬
‫אני? אני?‬
‫אם לא אכפת לך שאני אומרת,‬
‫אני חושבת ששינוי המיקום משפיע עלייך מאוד לרעה.‬
‫אולי כדאי שתדברי עם מישהו.‬
‫לרוב אני לא מאמינה בפסיכיאטריה,‬
‫אבל במקרה שלך, אולי זה רעיון טוב,‬
‫כי את משוגעת. רק אל תדברי עלינו.‬
‫פרדי נשאר לארוחת צהריים!‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫יש לי עוף. יש לי חמאת בוטנים.‬
‫יש לי חמאת בוטנים עם ריבה.‬
‫יש לי מרק!‬
‫יש לי מרק עוף, מרק עגבניות, מרק ירקות...‬
‫מיגל, זה מצחיק?‬
‫"הלחות בפלורידה כל כך חסרת רחמים‬
‫"שאפילו אימא שלי חושבת שהיא צריכה להירגע."‬
‫לא.‬
‫באמת? קח את הזמן.‬
‫עוד אחד. ואחד בשבילך. זה ייראה מצחיק יותר אז.‬
‫- ספר טוב? - עדיין לא.‬
‫- אפשר להזמין אותך למשקה? - יש אחד בדרך.‬
‫- שים אותו על החשבון שלי. - לא, תודה.‬
‫מתוק מאוד, אבל אני עובדת.‬
‫באמת? עובדת.‬
‫טוב, המלון הזה בהחלט מושך בנות עובדות ברמה גבוהה יותר.‬
‫כן, תראה, אימא, אני לא זונה.‬
‫אני עובדת על המופע שלי ויכולה לשלם על המשקה שלי.‬
‫בסדר. אישה מודרנית.‬
‫אולי אארח לך חברה‬
‫כדי שאף גבר אחר לא יעשה את אותה הטעות שלי.‬
‫אני מעריכה שאתה רוצה להיות המושיע של המוניטין שלי,‬
‫אבל אני עסוקה בכתיבת בדיחות על זין, אז אם לא אכפת לך...‬
‫מספר שלוש ממש יורדת לפרטים.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה פה?‬
‫אני גר פה.‬
‫בפלורידה?‬
‫בשלב מסוים, כל יהודי צריך לגור בפלורידה. זה מופיע בתורה.‬
‫זה מוזר, מעולם לא דמיינתי אותך גר בשום מקום.‬
‫אתה פשוט קיים.‬
‫מצטער לאכזב, אבל אני גר במקומות,‬
‫וכרגע זה פה.‬
‫יש לי מפתח, אני מקבל דואר, אני עוטה סינר.‬
‫זה בטח נראה טוב עם העניבה הזו.‬
‫שמעתי ששי בעיר אז חשבתי שאבוא להגיד שלום.‬
‫שלום.‬
‫להתראות.‬
‫אתה רוצה לשבת?‬
‫שלוש אחר הצהריים.‬
‫עט, מחברת ומשקה.‬
‫כל מה שאת צריכה זה מחלת מין ואת קומיקאית דרכים רשמית.‬
‫כמה זמן את בעיר?‬
‫- שבועיים של שיער מקורזל. - יופי.‬
‫אני יוצא מהעיר לכמה ימים להרוויח קצת כסף.‬
‫מסתבר שהמשמעות של דמי מזונות היא כסף.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫כשאחזור, בואי נשתה משהו.‬
‫אשמח.‬
‫אתקשר אלייך.‬
‫הייתי רציני בקשר למספר שלוש.‬
‫ההשוואה לוויליאם פרולי רבת השראה במיוחד.‬
‫תיכנס.‬
‫- רוז? - תיכנס למונית, אייב. עכשיו.‬
‫אבל לאן אנחנו נוסעים? זה זמן ארוחת הערב. אני רעב.‬
‫- היא הכינה כרוב ממולא. - זוזי הצידה.‬
‫24 שעות לאחר מכן‬
‫אימא? אבא?‬
‫תודה לאל שזה המלון הנכון.‬
‫אני יודעת שאמרת לנו, אבל לא הייתי בטוחה, ואבא שלך לא הקשיב.‬
‫מה אתם עושים פה?‬
‫טוב, אני שונא את מויש ושירלי.‬
‫כן, אבל קרה משהו מסוים?‬
‫שירלי צעקה ברחוב,‬
‫ואז אני התחלתי לצעוק ברחוב,‬
‫וקראתי למישהו פוץ.‬
‫לא הייתי בחלק הזה.‬
‫הייתי ברכבת התחתית כי הם לא נתנו לי להזמין חברים.‬
‫היא גרמה לזלדה להוריד את המדים.‬
‫והיא משתמשת בכרוב ממולא כעונש.‬
‫אז בלי שהרגשתי, זרקתי כמה דברים למזוודה,‬
‫תפסתי את אבא שלך, נכנסנו למונית.‬
‫- לקחנו מונית לתחנת הרכבת. - עלינו על הרכבת.‬
‫לכיוון מערב. הגענו לדייטון וחשבנו, "פרות?"‬
‫- אז נסענו דרומה. - וחשבנו עלייך.‬
‫- אז נסענו מזרחה. - ואז דרומה שוב.‬
‫והנה אנחנו. מצטערת, היינו צריכים להתקשר.‬
‫פשוט לא רצינו להפסיק לזוז.‬
‫למקרה שהם היו בעקבותינו.‬
‫טוב, אני חושבת שזה נהדר.‬
‫אתם יכולים לישון פה.‬
‫תהיה לנו חופשה משפחתית קטנה, ותוכלו סוף סוף לראות את המופע שלי.‬
‫- זה קומדיה או כרוב. - רוז.‬
‫טוב, כדאי מאוד שתהיי מצחיקה.‬
‫הנה.‬
‫טוב, הלילה תישנו בחדר שלי.‬
‫תירגעו, תתקלחו, תזמינו שירות חדרים,‬
‫ואז מחר תבואו למופע שלי‬
‫ואז אציג אתכם בפני שי בולדווין.‬
‫קחו את המפתח שלי.‬
‫רגע, איפה את תישני?‬
‫אל תדאגי בקשר אליי. אשן עם אחת הבנות מהלהקה.‬
‫עכשיו, כל מה שתצטרכו, תזמינו ותרשמו על החדר, ו...‬
‫למה יש ריח של בצלים?‬
‫טוב, הלכנו. אייב, קח את התיקים.‬
‫תודה על החדר. מתה לראות את המופע שלך.‬
‫שיט.‬
‫אני יודעת שדיברתי הרבה על ההורים שלי הערב,‬
‫אבל זה מכיוון שהם כאן.‬
‫בפלורידה.‬
‫אתם מרגישים את זה?‬
‫הם באים למופע שלי מחר,‬
‫אז אני צריכה להוציא הכול מהמערכת שלי הערב.‬
‫הערב אני יכולה לדבר על סקס וגברים,‬
‫וסקס עם גברים, וגברים סקסיים,‬
‫וסקס עם גברים סקסיים,‬
‫אבל מחר זה מחוץ לתחום.‬
‫כי ההורים שלי לא יודעים שאני לא בתולה.‬
‫הייתם חושבים ששני הילדים שלי היו רמז לכך.‬
‫זה מדהים אותי שסיפור "אלה השוליות של הסנדלר שלי"‬
‫החזיק מעמד כל כך הרבה זמן.‬
‫אולי ההורים שלי חושבים שכשהתגרשתי,‬
‫נהייתי בתולה שוב.‬
‫כאילו השופט אמר, "אני מעניק לך גירושים,‬
‫"ומחזיר את כל מה שמתחת לחצאית שלך למצבו הקודם",‬
‫ואז דופק בפטיש הקטן שלו.‬
‫אבל ההורים שלי הם אנשים שלא אוהבים שינויים.‬
‫כשבעלי עזב אותי, אבא שלי אמר, "תחזירי אותו".‬
‫כאילו בטעות השארתי את דלת האסם פתוחה‬
‫ובסי הפרה הלכה לאיבוד.‬
‫כשלא החזרתי אותו, כפי שהוא הורה לי, אבא שלי רתח מזעם.‬
‫אימא שלי עדיין לא שמעה שהוא הלך, אז היא עדיין לא הגיבה.‬
‫זה נאמר לה, היא פשוט לא שמעה.‬
‫ועכשיו הם כאן, בפלורידה,‬
‫כדי לצפות בבת הגרושה שלהם עומדת על הבמה ומספרת בדיחות.‬
‫עליהם.‬
‫כי הם יודעים שזה יהרוג אותם, ואני ארגיש רע לנצח,‬
‫ואז סוף סוף, הם ינצחו.‬
‫אני גב' מייזל והייתם קהל נהדר.‬
‫וכדי להודות לכם על ההקשבה שלכם,‬
‫אני מציגה בפניכם את האחד והיחיד,‬
‫שי בולדווין!‬
‫חשבתי שתתקשר כשתחזור.‬
‫בחרתי במתקפת פתע.‬
‫זה קורה הרבה בסביבה.‬
‫ג'ין מרטיני, הרבה זיתים.‬
‫- היית צריך לראות את המופע שלי. - ראיתי.‬
‫באמת? איך הייתי?‬
‫וואו. פשוט ככה?‬
‫אני לרוב מתחיל בסמול טוק. מה שלומך? למי יש שיגדון?‬
‫לא. החיים קצרים. דבר עליי.‬
‫סליחה, מר ברוס...‬
‫מר ברוס הוא אימא שלי. לני. בבקשה.‬
‫- אפשר... - כן.‬
‫אתה רוצה את שלה?‬
‫זה בסדר.‬
‫- אלו עסקי השעשועים. - תודה.‬
‫אני מפורסם וחשוב מאוד.‬
‫כן, דיברנו עליי. זוכר?‬
‫אני זוכר. מה את עושה הערב?‬
‫מקשיבה לביקורת שלך על המופע שלי.‬
‫יש לי הצעה בשבילך.‬
‫יש לי עבודה שאני צריך לעשות,‬
‫אבל חשבתי, תצטרפי, אולי זה יעניין אותך.‬
‫אוכל להכניס את זה למופע שלי? זה שאהבת? או שלא אהבת?‬
‫אחרי זה אזמין אותך לארוחת ערב. עשינו עסק?‬
‫עשינו עסק.‬
‫את מוכנה ללכת?‬
‫אני צריכה להחליף בגדים. עשר דקות.‬
‫ואז תגיד לי מה חשבת על המופע שלי.‬
‫תלוי כמה יפה התלבושת שלך.‬
‫טוב, שתי דקות עד השידור החי.‬
‫תרגישו חופשי להסתובב, לשתות קוקטייל, תתנהגו בטבעיות...‬
‫כמה נהדר. מצלמות בסלון שלך.‬
‫- מר ברוס. - לא. מר ברוס זו אימא שלו.‬
‫טוב מאוד. כן, שלום. לני ברוס, מתייצב לתפקיד.‬
‫- איחרת. - אני כאן. זה מוקדם בשבילי.‬
‫זו מידג' מייזל. היא תצפה, כן?‬
‫כמובן. עכשיו, בוא אחריי.‬
‫שעה אחת ואז אאכיל אותך.‬
‫אני שמה שעון עצר.‬
‫בריאן, תמקם בבקשה את מיס מייזל.‬
‫האמת שאני גב' מייזל.‬
‫את נשואה.‬
‫לא. טוב, כן.‬
‫אני מתגרשת. שוב. מאותו הגבר.‬
‫אבל גב' מייזל הוא גם שם הבמה שלי, אז תמיד אהיה...‬
‫- שבי כאן. - בסדר.‬
‫אסיים את הסיפור אחר כך. ברור שהיית במתח.‬
‫ההקדמה מתחילה בג'ם, ואז נעבור אליך.‬
‫אתה יושב כאן. נביא לך משקה.‬
‫ואחר כך יצטרפו אליך בלה אבצוג וז'ה ז'ה גאבור.‬
‫זה לא יכול להיגמר רע בכלל. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫נראה טוב. אפשר...‬
‫את תהרסי את ארוחת הערב.‬
‫למקומות, כולם. למקומות.‬
‫למקומות, כולם. גבירותיי, מכל צד של מר ברוס.‬
‫עולים לאוויר בעוד 20 שניות.‬
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים...‬
‫מיאמי אחרי רדת החשכה‬
‫בהנחיית בריי אדלר‬
‫שלום. ברוכים הבאים למסיבה השווה ביותר במיאמי, "מיאמי אחרי רדת החשכה".‬
‫התכנסות של הגברים והנשים הכי טובים, חכמים ומגניבים בעיר.‬
‫קחו משקה.‬
‫ג'ם.‬
‫שלום, בריי. הרבה אנשים הגיעו.‬
‫זה ג'ם מורלנד.‬
‫הוא הלחין כמה מהשירים האהובים ביותר בכל הזמנים.‬
‫בן כמה היית כשכתבת את הלהיט הראשון שלך, ג'ם?‬
‫שמונה עשרה, בריי.‬
‫שמונה עשרה. וואו. מה אני עשיתי בגיל 18?‬
‫כל הדברים שהייתי רוצה לעשות בגיל 18, לא עשיתי,‬
‫ולכן כתבתי את הלהיט הראשון שלי.‬
‫טוב, נשים אוהבות הצלחה.‬
‫ושיר אהבה.‬
‫ואם מדברים, עומד לצאת לך שיר חדש.‬
‫נכון. הוא בדיוק הוקלט על ידי מר פרנק סינטרה,‬
‫והוא הולך ככה...‬
‫שלוש, ארבע...‬
‫מארג', אחזור אלייך בעוד רגע.‬
‫מרג'ורי מריוות'ר פוסט.‬
‫אתם צריכים לראות את הבית שלה. מאר-א-לאגו אלגנטי כמוה.‬
‫שלום, בנות, אתן נהנות?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫כולכם מכירים את הקומיקאי הידוע לשמצה, לני ברוס. אתה נהנה מהמסיבה?‬
‫לא רע. טוב, ז'ה ז'ה הרגע הרוויחה ממני 20 דולר.‬
‫היא מעולה באמת או חובה.‬
‫ובגרסה בוגרת מאוד של מחבואים.‬
‫אם אי פעם אצטרך להבריח סמים למקסיקו, אדע למי להתקשר.‬
‫אפשר לקבל משקה?‬
‫הייתי נותן לך את שלי, אבל ז'ה ז'ה שתתה אותו.‬
‫כמו גמל סקסי מאוד.‬
‫תיזהר, לני. או שאתחתן איתך.‬
‫נהדר. תודה.‬
‫אני חושב שהיא מחבבת אותך.‬
‫היא פשוט אף פעם לא ראתה פין שעבר ברית מילה.‬
‫אבל האמת, בריי, אני עם מישהי מיוחדת כאן הערב.‬
‫מישהי שאני אוהב מאוד. כמעט כמו שאני אוהב את עצמי.‬
‫מותק. איפה את...‬
‫הנה את.‬
‫לני.‬
‫- יש לנו לני ברוס משוטט... - מה אתה עושה?‬
‫הגיע הזמן שכולם ידעו, את לא חושבת?‬
‫אני צריכה לפדר דברים.‬
‫- מה יש לך על הידיים? - ציפוי.‬
‫היד השנייה, היד השנייה.‬
‫הוא חזר. טוב, מי יש לנו פה?‬
‫בריי, אני רוצה שתפגוש את אשתי. או אולי את אחותי.‬
‫מה את, אשתי או אחותי?‬
‫תלוי במדינה שאנחנו בה.‬
‫בואי נלך על אישה. למה לא?‬
‫נעים להכיר, מי שלא תהיי.‬
‫נעים להכיר גם אותך.‬
‫היא מעריצה גדולה.‬
‫היא הודיעה לעבודה שהיא חולה הערב רק כדי לבוא הנה.‬
‫- מה את עושה? - אני שוטרת רכובה.‬
‫כן. היא טובה מאוד עם סוסים.‬
‫- ואיילים. - וסנאים.‬
‫שוטרת רכובה אישה? לא ידעתי שיש שוטרות רכובות נשים.‬
‫אתה צוחק? ראית את הכובעים? יש רק שוטרות רכובות נשים.‬
‫אז כמה זמן אתם נשואים ו/או קשורים זה לזה?‬
‫עברו שש...‬
‫שבע. שכחת את התקופה שלנו בים.‬
‫כן. כשהיינו אבודים בים. כמעט הרגתי אותך ואכלתי אותך.‬
‫כן, אבל אז נזכרנו בדגים.‬
‫- שבע שנים מלאות בכיף. - שבועות.‬
‫צריך להתאמן על זה בפעם הבאה.‬
‫אתם זוג נאה מאוד.‬
‫אנחנו מקבלים את המראה מאימא שלנו.‬
‫בדיוק הוציאו מטבל בצל חדש‬
‫ושמעתי שבטי באקול טובלת פעמיים ידועה לשמצה.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫היה נעים להכיר...‬
‫- שחרזאדה. - רודה.‬
‫שחרזאדה רודה מייזל.‬
‫שם מבלבל תרבותית.‬
‫בחורה נהדרת.‬
‫אתה צריך לראות אותה שודדת חנות משקאות.‬
‫היי. זה טנסי ויליאמס. טנסי!‬
‫לך לעזאזל, ברוס!‬
‫טן! אלוהים, מה זו העוינות הזו?‬
‫אתה יודע טוב מאוד, בן זונה!‬
‫היי, מה קרה לקטע של הג'נטלמן הדרומי?‬
‫אני לא מדבר איתך!‬
‫- למה? מה עשיתי? - אתה שמוק!‬
‫תירגעו, בחורים. אנחנו בשידור חי.‬
‫הקנטתי אותך? כיניתי אותך בשמות?‬
‫השתכרתי ואמרתי ש"השושנה המקועקעת"‬
‫היא תת רמה של מלודרמה מייגעת?‬
‫- מה? - אמרתי שהייתי שיכור.‬
‫אני צריך ללכת לשם ולהרוג אותך.‬
‫טן, אני מצטער! בבקשה.‬
‫אתה לא! אתה ממזר מכוער, עלוב ומרושע!‬
‫תמיד עם השירה.‬
‫אתה שונא אותי כי אני דרומי.‬
‫טוב, זה לא הדבר האהוב עליי בך.‬
‫לך מפה!‬
‫אני לא מאמין. זה מטורף.‬
‫אני מתווכח עם טנסי ויליאמס בטלוויזיה.‬
‫בריי, זו תוכנית נהדרת.‬
‫בהחלט!‬
‫אתה בוהה.‬
‫באמת?‬
‫יש לי שערה לא במקום?‬
‫לא ידעתי איך להגיד לך.‬
‫מה את חושבת?‬
‫הלוואי והייתה קצת יותר אווירה.‬
‫אתה עדיין בוהה.‬
‫גם את.‬
‫קדימה.‬
‫הולכים לרקוד.‬
‫אתה רוקד?‬
‫טוב, אנחנו עומדים לגלות.‬
‫מה קרה? אני לא כזה נורא.‬
‫אני לא מצליחה לחשוב על שום דבר מצחיק לומר.‬
‫כן.‬
‫גם אני.‬
‫זה די נחמד, לא?‬
‫אינטרנשיונל אין‬
‫באמת חשבתי שאם נישאר מספיק זמן יהיה קורבן אנושי.‬
‫לא. זה בימי רביעי.‬
‫טוב, פשוט נצטרך לחזור.‬
‫מתי שתרצי.‬
‫נהניתי.‬
‫זו הייתה הכוונה.‬
‫הנה. שכטה אחרונה.‬
‫איזה ג'נטלמן.‬
‫זה בניין הדירות שלך?‬
‫לא. זה המלון שלי.‬
‫חשבתי שאמרת שאתה גר פה עכשיו.‬
‫אני גר.‬
‫במלון?‬
‫כן.‬
‫אתה גר במלון? מי אתה, וילי לומן?‬
‫היי, זה מלון נחמד מאוד.‬
‫יש לי בריכה, הם מביאים לי מגבות.‬
‫הסבונים הקטנים ממש מקסימים.‬
‫אבל זה לא קבוע.‬
‫לא אמרתי קבוע. אמרתי שאני מקבל דואר.‬
‫פשוט הנחתי שכשאמרת שאתה גר בפלורידה‬
‫התכוונת שיש לך דירה.‬
‫זה משנה?‬
‫לא. לא, זה לא משנה.‬
‫את אוהבת גבר עם חוזה שכירות.‬
‫תלוי בגבר. תלוי בחוזה.‬
‫שילמתי עד יום שישי.‬
‫זה נחמד להיות ליד המים.‬
‫איפה את גרה, דרך אגב?‬
‫האמת שאני לא גרה בשום מקום.‬
‫טוב, אני במסע עכשיו, אז אני גרה איפה שהמסע,‬
‫וכשאחזור, אצטרך למצוא מקום.‬
‫אני מניחה שאוכל לגור אצל החמים. טוב, החמים לשעבר.‬
‫ההורים שלי שם עכשיו.‬
‫טוב, לא, האמת שהם פה עכשיו כי הם לא סובלים אותם,‬
‫אז אני בטח גם לא יכולה לגור שם.‬
‫מלון נראה לך כמו דבר טוב עכשיו, לא?‬
‫זה שלי.‬
‫מספר שלוש נחמד ומצוחצח.‬
‫כן, האמת שזה היה 13 אבל האחד נפל.‬
‫לו גרת בדירה, יכולת להתקשר לאחראי הבניין בקשר לזה.‬
‫ומה הוא היה עושה?‬
‫כלום, אבל היה לך למי להתקשר.‬
‫מפתח.‬
‫והוא עובד.‬
‫כן.‬
‫הערב הולך נהדר בינתיים.‬
‫אז מה חשבת על המופע שלי?‬
‫חשבתי שהוא היה נהדר.‬
‫תודה.‬
‫אתפוס מונית.‬
‫אזמין לך אחת.‬
‫אני בסדר.‬
‫תפוס.‬
‫היי.‬
‫אולי יום אחד.‬
‫לפני שאמות.‬
‫קבענו.‬