Vilken dag, va? Vilken dag.
Jag antar det. Harry, varför kallade du hit mig?
För att prata bara.
Det var en strid. Du vann. Gratulerar.
-Tack. -Jag menar, representera Sophie Lennon.
Du är en verklig macher nu, Susie.
Vi struntar i kaffet. Linda, ta fram champagnen.
-Dom -49. Vi måste fira. -Harry, nej.
-Vadå? Duger inte den åt dig? -Du vet vad jag menar.
-Tog du inte med en advokat? -Finns det några kvar?
Jag är bara överraskad.
Du bad mig komma, så jag kom. Jag visste inte att behövdes en advokat.
Trodde du att jag bad dig komma hit för ostprovning?
Mr Drake, Groucho Marx är i telefon.
-Hälsa att jag ringer sen. -Ja, sir.
Se där. Groucho får vänta på dig.
Jag ska visa dig en sak.
Normalt skulle jag överlämna det här till ditt team.
Men du "visste inte att det behövdes en advokat."
-Vad är det här? -Mitt kontrakt med Sophie.
Du visste väl att jag hade ett?
Ja, Harry, jag är inte född igår.
Och det gäller i fem och ett halvt år till.
Det visste du väl också?
Ja. Det gjorde jag.
Bra. För under den perioden äger jag allt.
Om hon drar ett skämt, äger jag det.
Om hon gör en rolig grimas, äger jag den.
Om hon fiser och nån skrattar, äger jag den. Förstår du?
Ja, jag förstår. Du har procent på fisar.
Vadå? Tycker du att det här är kul?
Nej, men jag tror att du försöker skrämma mig.
Har jag lyckats?
Jag måste gå på WC.
Följ skyltarna.
Fem och ett halvt år. Fan också.
Vilken del av "Jag sitter här och skiter" förstår du inte?
Lokala reklamfilmer!
Ursäkta?
Du har de nationella rättigheterna för reklam på tv, film och i radio,
liveuppträdanden, tryckt reklam,
och av nån anledning, uppträdanden där djur finns med,
men inte rättigheterna för lokala reklamfilmer.
Verkligen?
Ja. Noll. Nada.
Oj. Du vann.
Mina herrar, hur kunde vi missa de där lukrativa
lokala reklamfilmerna med Sophie Lennon? Jag är ursinnig!
Susie, det har verkligen varit ett nöje,
men nu måste jag gå och ringa Groucho Marx
och du måste ringa Guidos Bilplåtslageri på Staten Island
och ordna med en lokal reklamfilm.
Sophie kommer att göra sig bra sittande på en Pontiac.
Men se till att det inte sitter en schimpans i cylinderhatt bredvid henne,
för i så fall äger jag filmen.
Lycka till, Susie.
Stort tack, Harry.
Ingen orsak.
Du, har hon nämnt Strindberg än?
Vem?
Jag låter dig få det också.
Strindberg. Min present till dig.
Ha en bra dag.
Har ni bytt plats nån gång bara för skojs skull?
-Döda hundar! -Inte det där igen.
Vill du bo i en byggnad som är full av döda hundar?
Rose, de förvarar inte döda hundar i byggnaden.
De kör bort dem så fort de är döda.
Vilken expert du blev plötsligt.
Veterinären håller till i källaren.
Vi behöver aldrig se döda hundar.
De döda hundarnas andar kommer att rusa runt i byggnaden.
Döda hundar har inga andar!
Och om de hade det, skulle de inte rusa utan lunka eller spatsera.
Det här är absolut det dummaste samtal ni två nånsin har haft.
Jag gillade våningen på 65th, och den var inte dyr.
För att den låg vid en byggarbetsplats.
Lincoln Center! Och när det är klart kan vi promenera till operan.
När Lincoln Center är klart sitter vi i rullstol.
Då rullar vi till operan.
Ni flyttar ut om en vecka. Ni måste fatta ett beslut.
-Din far är envis. -Din mor är envis!
-Mitt kök, då? -Men snälla, rara.
Jag vill inte ha nåt badkar i köket.
Vi har gott om fiskar att bena ur, Zelda.
Om jag ska steka fisk, behöver jag ett skapligt kök.
Oxbringa om en timme eller så.
Var är alla? Vi måste komma igång här.
Vi måste veta vad de ska ta med.
Men hur vi ska kunna veta
vad vi inte kommer att behöva i en våning vi inte hittat än?
Så du föredrar att packa in allt vi äger i ett sovrum,
som om vi var bröderna Collyer.
Vi är inte bröderna Collyer. De hade en lägenhet.
De får dra ut våra förmultnade kroppar.
Först din, sen min, krossade under en hög med skräp.
Varför skulle min kropp förmultna först?
Det här är absolut det näst dummaste samtalet ni två har haft.
Hallå!
Skönt. En avledare.
Men hej, Astrid.
Hej, Rose!
Hur mår du, kära du?
Jag bär ett mänskligt liv inuti mig.
-Gåtan löst. -Ja.
-Hej, mamma. -Vad är det här?
Astrid hade en föraning, en dröm. Om mitt ansikte.
Det var nåt om tomtar. Resultat: Det betyder otur att raka sig.
Jag är bara försiktig. Man kan aldrig vara nog försiktig.
Jag lär behöva ett sugrör.
-Vill du känna? -Nej, tack.
Esther är borta! Hon har rymt!
-Va? -Herregud.
Esther är inte borta, ignorera honom.
Vill du känna på magen? Det är en mitzvah.
-Ethan... -Kanske senare.
Hon är borta! Jag lovar!
-Ethan. -Han vill vara ensambarn,
och han försöker åstadkomma det med viljekraft.
Rose, jag vill prata med dig om de döda hundarna i sovrummet.
Bra, för jag har mycket mer att säga om saken.
Esther är borta, mamma.
Har ni döda hundar i sovrummet?
Vad är det här?
Esther är borta! Jag är ensambarn. Esther är borta!
U-sväng, grabben!
Sen jag blev gravid har jag drömt en massa.
Jag vet, vi såg helskägget.
Nej. Sexdrömmar.
Jag har inte haft sexdrömmar sen jag konverterade till judendomen.
Tror du att det hänger ihop?
Jag är så nervös hela tiden.
Jag tror att nåt ska gå på tok.
Du är frisk som en tjusig, mager häst, Astrid.
Men till slut måste du ta bort handen.
Läkaren måste komma in där.
Menar du att en råtta har en själ? En råtta?
Ja! Liten och ful, men ändå.
Oxbringan verkar nästan rå.
Så går det när odrägliga bröder öppnar ugnsluckor.
Jag bara säger det.
Vill du känna på magen?
Hemskt gärna.
Säkert?
Man har antingen råd eller inte...
Du ska bli mamma.
Jag vet.
-Pling-plong! -Vi är här!
Var är gratisgrejerna?
Japan?
Frankrike.
Jag skulle gissa Japan.
Vi har många rum i vårt nya hus i Forest Hills. Mycket plats att fylla.
Ja, du har visst nämnt det förut, Moishe.
Säg bara vad ni vill ha.
Våra snickerier är tjusiga,
så vi har höga krav på möblerna.
Som sig bör.
-Nix. -Vad?
Beklagar. Den klarar inte baktestet.
Baken talar om för mig om den är nöjd eller inte.
Den där baken är en gudagåva.
Lita på baken.
Taiwan?
Frankrike igen. Den var rätt dyr.
Det var den säkert. Men den ser inte så ut.
-Nix. -Baken vet alltid.
-Lita på baken. -Okej, Moishe, ta ingenting.
Skålen med nötter har vi användning för.
Inte nötterna, men skålen.
Jag väntar på din baks omdöme.
Ta skålen, Moishe.
Han skojade inte! Ethan skojade inte!
Esther är borta! Hon har sprungit bort!
Herregud!
Hon ville bara komma och hälsa på pappa.
Tack och lov. Esther, så får du inte göra.
Jag sa ju det.
Jag har tagit undan några saker till taxifärden hem till dig
för att hålla barnen sysselsatta,
och allt annat är inslaget och etiketterat och klart.
Tur att jag tog med gaffeltrucken.
Jag har fått ihop allt.
Jag hann till och med laga en sista oxbringa.
Jaha? Jag känner ingen matdoft.
Tar du bordsduken, Shirley?
Jag klipper den i bitar till bordstabletter.
Hitta på en bättre idé, då.
Okej då! Jag går tillbaka...
Titta, Midget. Mamma hittade en av mina gamla böcker.
Tom Swift and His Magnetic Silencer. Den håller än.
West Manhattan! Inwood!
Ugnen funkar inte!
-Jag sa ju det. -Zelda!
Ja, miss Miriam?
Hör om mrs Fulber är vaken och redig
och villig att ugnssteka oxbringan i två timmar i 180 grader.
-Ska bli. -Du försöker flytta oss till Bronx.
Några döda hundar låter inte så illa längre, va?
-Vem är du? -Hur länge har det hållit på?
-Brandstegen. -Sluta spela teater!
Teater? Ska du säga som slutade inte bara ett,
utan två jobb samma dag.
Dawes.
Miss Myerson. Kom in.
Dawes, jag vet inte om du har hängt med,
men jag jobbar med din chef nu.
Och det vore klokt av dig att lägga ner din överlägsna attityd,
-och behandla mig med den respekt jag... -Jenkins?
Vad i helvete?
Er jacka, miss.
Det här är inte över.
Hej, Susie.
Sophie, hej.
Här är vi nu. Då drar vi igång.
Ja, frun, nu drar vi igång.
Vi drar oss tillbaka till biblioteket.
Jag väntar här, miss.
Manusförfattarna verkar ha lyckats.
Vi går och kollar.
-Oj, jäklar! -Hej, killar.
-Hej, Sophie. -Minns du mig, Sophie?
Jag hörde skratt. Vad har du att berätta?
Phil...
Vi har nog några vinnare åt dig här, Sophie.
-Få se. -Herb.
Hej, Susie.
Så du jobbar för Sophie?
Ja. Sen snart 20 år. Vi var gifta förut.
Vilket skrattar du åt, Sophie?
Det om potthålen? Det kom jag på.
Skämtet om tant Jemima? Det var mitt.
-Fortsätt. -Okej, Sophie.
-Det ska bli, Sophie. -Det fixar vi.
Susie, vad är klockan?
Omkring tre.
-På natten eller eftermiddagen? -Du skojar väl?
Kan du hälsa min mamma att jag mår bra?
Jag måste gå.
Välkommen till biblioteket.
Böcker är min föda.
Ja, du verkar ha ätit upp allihop.
Ursäkta?
Jag sa just "imponerande."
Sätt dig.
Jag vill visa dig en sak.
Ja. Mycket spännande. Här.
Strindberg.
Har du hört talas om honom?
Ja, faktiskt.
En av de stora pjäsförfattarna. En sann mästare.
Jag var på en orgie en gång, och mannen bakom mig
höll låda om August Strindberg.
Det visade sig vara Eugene 0'Neill. Världen är bra liten.
Verkligen.
Fröken Julie.
Min drömroll.
Säg vad du tycker. Vem ser du som Jean?
Herregud, massvis.
-Lunt? -Lunt är bra. Jag gillar honom. Ja.
-Eller Pope? -Han kan klara det.
Talar påven engelska?
Michael Pope, skådespelaren.
Självklart, Michael Pope, han är också bra.
Du, pratar vi om Broadway?
Det kan ju inte vara Off-Broadway.
-Nej, jag undrar bara... -Tror du inte på mig?
Jo, det gör jag.
Om jag hade velat ha en agent som inte tror på mig
hade jag stannat hos Harry Drake.
Det borde vara på Broadway. Absolut.
I så fall behöver jag din försäkran.
Jag måste veta att det blir av
och att ditt andra åtagande inte blir ett hinder.
Det blir det inte. Absolut inte.
Hon ska visst vara förartist för Shy Baldwin.
Det stämmer.
Han var ohyfsad mot mig i Paris ifjol.
Shy Baldwin.
Jag stötte på honom på Boulevard Saint-Michel,
och han praktiskt taget knuffade mig till Rue de Bac.
Det borde han inte ha gjort.
Du ska väl inte turnera med henne?
Bara ett tag.
För att hjälpa henne på traven. Hon är vilsen.
Men du är väl med mig i New York mesta tiden?
-I princip. -Mer än du är med henne?
-Ja, jag tror att... -Ja?
Hör på, man vet aldrig...
Du prioriterar väl mig över allt annat?
Jag formulerar det som frågor. Men det är det inte.
Du kommer alltid att vara nummer ett för mig.
Bra.
Så, Strindberg? Är han härifrån?
Jättebra!
Roligare än nåt mina manusförfattare skrev åt mig.
-Skriv ner det där. -Visst. Jisses.
"Är han härifrån?" Poäng!
Jag kan inte skriva maskin,
men jag knackade faktiskt ner de här själv med pekfingervalsen, tackar,
med karbonkopior, så att alla får varsitt. Ta ett och skicka vidare.
Vad är det?
Ett schema för Ethan och Esther.
Alla vill ha dem hos sig när jag är borta,
så jag portionerar ut dem så rättvist som möjligt.
Och tack allihop för hjälpen.
Jag skulle inte kunna göra turnén utan ert stöd.
Vår kopia är väldigt svag.
Varje gång barnen körs till en ny mottagare,
ta med alla deras leksaker, böcker, rena kläder och så vidare,
så att de har allt de behöver.
Utom sin mor.
Låt oss vara konstruktiva.
Vår kopia går knappt att läsa.
De kommer förstås mest att vara med sin pappa.
Som sig bör.
De är hos Moishe och Shirley många helger.
"Helger." Så står det.
Jag undrade just varför vi hade fått "många älgar."
Och om Astrid orkar sover de över några nätter
hos henne och Tolstoy och den lilla bullen i ugnen.
Du har inte känt på min mage än, Shirley.
Judar gör inte så.
-Är det nåt nytt? -Och våra vänner Imogene och Archie
har dem hos sig några gånger så att de får leka med deras barn.
Om ni har några frågor medan Midge är borta, fråga mig.
Vi står inte med på listan.
-Inte än. -Inte än? Vi är deras morföräldrar.
Vi kom med på listan.
Ja, vi kom med.
Varför är inte vi med på listan?
Jag lät bli att skriva upp er tills ni har en ny lägenhet.
Jag förstår. Du vill inte ha dem på vårt härbärge i Bowery.
Mamma.
Med våra lappade kläder och nedlusade filtar.
Ni har ingenstans att bo just nu. Så snart ni har det...
Så du ska turnera som komiker och jag får inte träffa mina barnbarn?
Mamma, nej.
Om vi tog stället på 65th, vore det inget problem.
Utmärkt, och med alla rivningsmaskiner behövs ingen väckarklocka.
Varför är du sur på mig? Det är ditt fel att din dotter är komiker.
-Hur då? -Ja, hur då?
Det är den tyska skärpan hon gav dig.
Lehman-generna.
-Du gav henne umpa. -Pappa...
Det var din penis hon pratade om på scen, inte min.
-Oj, min mamma sa just det där. -Japp!
För "penis" är ett roligt ord.
Det har jag lärt mig om komiker. De säger roliga ord för billiga skratt.
Snälla ni.
Om du hade en penis skulle hon prata om dig, inte mig.
Visst skulle du? Prata om din mors penis om hon hade en?
I timmar, utan avbrott.
Ni kan väl komma och bo hos oss.
-Det är svaret på alla era problem. -Jag...
Ni bor i en enrummare i Poughkeepsie. Och ditt skägg är en brandfara.
Och ert kök är eländigt, Noah.
Det här är löjligt. Vi har en utdragssoffa i vardagsrummet.
En utdragssoffa?
Fråga, vad står det efter "ananas?"
Varför skriver hon "ananas?"
Jag kan inte...
Vad betyder det egentligen, "ananas?"
-De är aggressiva. -Abe, ta vårt sovrum...
Jag vill ha en kaka.
Först måste vi säga adjö till våningen.
Varför?
För den ska försvinna.
Ni kommer inte att se den mer. Och mamma växte upp här.
Så nu säger vi: "Hej då, korridor."
"Hej då, sovrummet."
Esther rymde.
Jag håller i henne.
Jag vill ha en kaka.
Hej då, korridor.
Hej då, sovrummet.
Bara en kaka, unge man.
Hej då, brandstegen.
Hej då, fönstren.
Hej då, sängen.
MEDLEMSKAP I FEMLINGARNA DIONNES FANKLUBB
Hej då, flickor.
Jag är trött på att bråka.
Jag också.
Jag bad universitetet om förlängning, men de vägrar.
Kanske Leo Siegal?
Han undervisar i Europa i år, så hans lägenhet är tom.
Hans bror bor där.
Då får det väl bli hotell?
Då gör vi slut på besparingarna.
Vi tar med ett minimum av kläder. Bara det nödvändigaste.
Vi tar den där lilla lägenheten på 65th. Vi kan ha öronproppar.
Jag ringde dem för en halvtimme sen. Den är redan borta.
Du behöver ha dina kläder med dig.
Och du behöver ha dina böcker med dig.
Och om Zelda inte har ett skapligt kök,
lagar hon giftig svamp åt oss på vår dåliga kokplatta.
Vi har slut på tid och valmöjligheter. Vad ska vi göra?
Det dyker säkert upp nåt.
Vi har jättemånga rum.
Men ni kan inte ta med era möbler.
Du har lyckats igen.
En fulländad oxbringa.
Jag hoppas att mrs Fulber är nöjd med den dryga hälft hon behöll själv.
Lägg av. Det var högst 49 procent.
Trodde hon inte att jag skulle märka?
Låt den gamla tanten ha nåt att tugga på till whiskyn.
Hon kunde åtminstone ha frågat först.
Jag ska väl köra hem barnen innan de slocknar.
För sent. När jag pussade dem god natt väckte jag dem båda två.
Var de griniga?
De svor som sjöbusar.
De brås på dig.
Du åker imorgon. Är du redo?
Ja, jag har packat, packat upp och packat om, så, ja.
Joel, jag behöver inga pengar.
Kom igen.
Du klarar dig inte utan öl och cigaretter.
Vänta.
Jag är väldigt nervös.
Det kommer att gå jättebra.
Jisses, hur många fler kan de pressa in i den här plåtburken?
Shy har nog bokat hela planet. Hej, kan jag få en gin? Tydligen inte.
Finns det inte ett maxantal eller nåt?
Toppen. Titta vem som är här.
Oj, lite högre, tack. Hej, Slim.
Så han kallas Slim. Hysteriskt kul.
Han är en bra kille.
Han är som tre, fyra bra killar.
Du måste lugna ner dig.
Vad gör du? Vad är det där?
Vykort.
Vi är fortfarande i New York.
Jag lovade barnen. Jag lovade Imogene.
Vi är för fan på Idlewild Airport! De kan ta T-banan hit.
Du viker det.
Ni hann med planet. Bra början.
-Slim tar väl inte med tilltugg? -Va?
Reggie, har vårt rum dubbelsäng eller två enkelsängar?
Bra fråga. Jag ska kolla det.
Vilken sorts sängar är det i Susie Myersons och Midge Maisels rum?
Här står svaret. "Det får jag inte betalt för att svara på."
Uppfattat.
Har du ätit ett dåligt ostron eller nåt?
Jag mår bra.
Det är väl inte första gången du flyger?
Första gången jag flyger. Skämtare där.
Det är ett abonnerat plan.
Slut på det roliga! Reggie är tillbaka!
Kom igen, nu!
Mina damer och herrar, välkomna ombord.
Det här är kapten Ron Schur, er pilot,
tillsammans med min andrepilot Darryl och navigatören Chris.
Jädrar. Jag skrev för stort.
Nu måste jag skriva utanför rutorna. Slarvigt.
Miriam! Kaptenen talar!
Sa han nåt om att kraschlanda? Eller om eldsvåda?
Vi kommer att flyga på ungefär 9 000 meters höjd...
Lycka till.
...och efter mellanlandning i Kansas City för bränslepåfyllning,
bör vi anlända på utsatt tid till slutdestinationen,
den stora staden Lost Wages.
Bra, rolig pilot. Helt rätt fokus.
Ursäkta, kan jag få...
Tydligen inte.
Dags att inta era platser. Vi ska strax lyfta.
Spänn fast er, allihop.
Hallå? Toppen. Jag lyckades. Kan jag få en gin och tonic?
Beklagar, vi taxar ut. Ni skulle ha beställt tidigare.
Jag skulle väl ha försökt beställa tidigare. Fel av mig.
Jösses. Jag har läst halva boken, inte ett skratt hittills.
Den kanske blir rolig sen.
Varför läser du August Strindbergs skådespel?
För skojs skull.
Susie?
Förlåt. Jag lägger undan den.
Gin och tonic.
Jag gillar dig mycket mer än den där kvinnan.
-Gin? -Samarin.
-Jag behöver det inte. -Jo, det gör du.
-Ta tillbaka det. -Drick det.
Annars får du och din sura mage lämna planet.
Över Omaha.
Trevlig flygresa.
Här kommer han! Se upptagna ut!
Lägg av!
Mycket dålig idé.
Hur kan såna här saker väga 1 000 ton och ändå hålla sig i luften?
Det är mot Guds och naturens lagar och det är bara... tungt.
Jag vet inte svaret. Min pappa vet. Och min bror.
Kan vi gå och prata med dem nu?
Nix. Vi ska till Vegas.
-Lyft på benen! -Vadå?
Lyft på benen! Då blir planet lätt!
-Susie... -Lyft på benen, för fan!
Jag lyfter.
-Ska det dåna så? -Håll ut.
Helvete också!
Susie?
Du kan inte hålla andan hela vägen.
Jo, det kan jag.
Det här är den första av miljoner flygturer och miljoner turnéer.
Öppna ögonen.
Kom igen. Öppna ögonen.
Vi lever än.
Titta ut genom fönstret.
Herregud.
Fantastiskt, va?
Vi är högt över världen.
Strax framme vid hotellet, chefen.
Hur är situationen där framme?
Rena hysterin, enligt Reggie.
Rena hysterin? Då kör vi. Är du redo?
Redo för vad?
Bäst att inte säga det.
Håll i hatten.
Shy, jag älskar dig!
Shy, se hit!
Jösses, vad fan är det med er?
Okej.
-Här är det. -Sin City.
Du kunde ha förvarnat mig.
Shy Baldwin, välkommen tillbaka till The Phoenician.
Hej, Angie. Kul att vara tillbaka. Vilka är de här sköna unga damerna?
Vi tar ett snabbt foto. Kom.
Är det höjdaren själv?
Just det. Angie Calibresi. Krögaren.
Jag förstår.
Är det krögaren som är höjdaren?
Han som beställer picklesen och apelsinjuicen?
Du är söt. Verkligen.
Varför är jag söt? Jag vet att jag är söt,
men varför är jag söt på det sätt du menar?
Det är inte bara mat och dryck, utan Mat och Dryck.
Du sa samma sak två gånger.
Nej, han menar att Angie är ansvarig för "Mat och Dryck."
Samma ord igen.
"Mat och Dryck."
Jag känner mig lite som en dum blondin.
Han är en gangster!
Mitt hjärtas gangster...
Damerna, jag kan ta er till ert rum.
Bra timing.
Den här vägen.
-Oj. -Vilket fint hotell.
Det har korridor. Jag har aldrig bott på ett hotell med korridor.
-Det var som... -Fan.
Vad är det här?
Ditt specialkrav.
Mitt vadå för krav?
Det jag begärde i ditt kontrakt.
Han tjatade på mig, och när han frågade vad det var
fick jag panik och sa att rummet skulle vara fyllt av teddybjörnar.
Gula?
Jag sa att det var din favoritfärg.
-Min favoritfärg är rosa. -Jag fick panik!
Jag återkommer med resten av väskorna.
Tack.
Har du sett min spritt nya Samsonite som jag köpte för resan?
Det gjorde jag. Tjusig.
Jag reser med klass.
Jag får visst lära dig att packa.
Vi går ner. Kasinot kallar på mig.
-Det där borde ge nåt. -Det borde ge nåt.
Körsbär, apelsin, körsbär. Det borde ge nånting.
Citron, citron, apelsin. Det borde ge nåt.
Körsbär, jackpot, kumquat. Det borde ge nåt.
-Det är nog ett blåbär. -Ett efterblivet blåbär.
Klocka, blåbär, klocka, det borde ge nåt.
Jag vann!
-Vann du? -Jag är rik!
Titta på alla encentare som rinner ut!
-Tänk om det var femcentare! -Det vore fantastiskt!
Och drinkarna är gratis!
De fortsätter komma.
Jag älskar Vegas!
Vad är "baklinjen?" Vad är "trädgården?"
Vad är odds? Är odds nåt bra?
Vad är "craps 11?" Vad är "yo 11?"
Vad är "komlinje?" Vad är "passlinje?"
-Blås på dem, raring. -Verkligen?
-Varför blåser hon på dem? -För tur.
Inga fler insatser.
Sex, jämna par!
Bra gjort, raring.
Han gav mig pengar.
Varför? Varför fick hon pengar? För att han slog en sexa?
Vad är "jämna par?" Finns det ojämna par?"
Vad är det där för insats?
Varför betalar tolv dubbelt?
Varför betalar två dubbelt? Vad är "crapselva?"
-Ja! Blackjack! -Bra, raring.
-Kupera. -Varför kuperar du? Vad betyder det?
-Ska jag blåsa på korten? -Jag dubblar.
-Dubblar du? -Blåser man på kort?
-Varför dubblar du? -Nöjd.
-Är du nöjd med det där? -Blåser man bara på tärningar?
-Varför är du nöjd? -Givaren har 20.
Ja! Nej.
Vad hände?
-Det där borde ge nåt. -Det där borde ge nåt.
Det där borde ge nåt. Du, Susie?
Det där borde ge nåt.
Det där borde ge nåt. Susie?
-Det där borde ge nåt. -Det där borde ge nåt.
-Vann du? -Bara småslantar.
Vad är klockan?
Jag vet inte. 19.30? 20.00?
Jösses, det är efter midnatt.
Har vi varit här i sex timmar?
Tydligen.
Jag insåg just att jag måste gå på toa.
Samma här.
Hej, vad har ni haft för er?
-Midge blåste på en killes hårda sexa. -Va?
Nej, jag blåste på en kille, han fick en hård sexa och gav mig pengar.
Det lät inte heller bra.
-Toan. -Vi ses, Henry.
Kom igen. Kom igen.
Snälla Carole.
Gå till ditt rum, Howard.
Ditt rum är ju här. En drink.
Sämsta erbjudandet idag, Howard.
Vilken lättnad! Vilken lättnad!
Herregud. Susie? Upp med dig!
-Vad är det? -Ta jackan, kom igen.
-Fort! -Vad är det?
På med jackan! Fort!
Jag kommer! Jisses!
Titta, våra automater är lediga!
Strunta i dem!
Ursäkta, ursäkta.
Följ mig!
SHY BALDWIN MED BAND OCH KOMEDIENNEN MRS MAISEL
-Susie! -Ditt namn på baldakinen!
Hela världen kan se det!
Nu är du i smöret!
Ta en bild!
Efter Vegas åker vi till LA, San Francisco, Chicago, Miami...
Reg, när får jag sova?
-Här borta. -Ja, sir?
Hur gillar du vädret här?
Det var plus fyra grader i New York, så jag stortrivs här.
Tack för den tänkvärda, Pulitzerpris-värdiga frågan, sir.
Imponerande.
Få se om nån kan toppa den. Ja, State Journal.
Många söta flickor här, eller hur, Shy?
Du lyckades faktiskt.
Jag har varit över hela världen, och det finns söta flickor överallt
men inga så söta som här.
Okej, San Diego Union.
Midge Maisel, va? Jag heter Angie, jag hann inte möta dig.
Ja, Angie. Just det.
Ansvarig för Mat och...
Trevligt att träffas, Angie.
Det här är min manager, Susie Myerson.
-Hej. -Trevligt att träffas.
Shy gillar verkligen den här tjejen.
Han har god smak.
Förlåt, raring. Jag ignorerar dig.
Damerna, det här är min söta fru Roberta. Visst har jag också god smak?
-Hej. -Trevligt att träffas.
Jag kommer till showen ikväll. Knocka publiken.
Jag lovar.
Trevlig kille.
Okej, Reno Evening Gazette,
låtsas att du är Eric Sevareid och ställ en djup fråga nu. Varsågod.
Kilar du stadigt med nån, Shy?
Får jag tala med er mellan fyra ögon, mr Gazette?
Lugn, Reg, jag svarar.
Jag har pratat om det här förut.
Jag hade mitt livs kärlek, men jag miste henne.
Jag spelade in ett helt album om henne. Sen fick jag en Grammy.
Jag menar inte att bytet gick jämnt ut, men närapå.
Vem har haft störst inflytande på dig?
Oj.
-Helvete! -Är "alla" ett bra svar?
Är det ett skämt?
-För mig var mr Nat King Cole... -Fan!
Jag klev på en spik. Aj.
Nat tog mig under sina vingar,
och nu vill jag göra samma sak för nästa generation.
Susie Myerson & Associates.
-Jag menade inte att... -Det är jag som pratar.
Förlåt.
Varför står du här och drar den värsta svordomen
mitt under min artists presskonferens?
Det är väl inte den värsta svordomen,
jag kan ett par tre som är värre.
Jag är inte här för att diskutera vad som är den värsta svordomen,
utan för att säga åt dig att vara professionell.
Du ingår i Shys följe. Du ingår i mitt team.
Vill du inte höra varför jag var arg?
Inte det minsta!
Reggie, beklagar, men det här fotot,
det är inte ett sånt foto jag vill ska spridas.
Du gav oss inget annat, så vi tog det vi hade.
Ja, för du vägrade att betala för fotona.
Du! Det här är inte mitt problem.
Ta hit ett annat foto, eller nöj er med trosposeringen.
Förlåt. Alla är idioter idag.
Inte du. Du. De!
"Trosposering?"
Jag fixar det här.
Okej, killar, vi tar den en gång till.
Två, tre, fyra...
Vänta, stopp!
Glöm melodin, vi klarar inte ens av första takten.
Det är nån som slänger in ett fiss som inte hör till.
Så låten blir inte klar i tid, är det så?
Säg nåt, nån.
Okej, fem minuters paus.
Fem minuter.
Inte tio.
Jösses.
Har de aldrig hört talas om is?
Du.
Hej.
Du är lyckligt lottad, du.
Vad menar du?
För dig är ljudtest bara "mikrofontest, ett, två," så är du klar.
Det är mycket mer komplext än så.
Ibland råkar jag säga: "Mikrofontest, fyra, sex," och allt går åt helvete.
Sluta.
-Sluta med vadå? -Att försöka muntra upp mig.
Är det vad jag gör?
Det tar ett tag att hitta turnérytmen igen.
Man saknar sin säng, man saknar lugn och ro.
Lyssna bara, jag börjar redan tappa rösten.
Din röst låter okej.
När du är en ärrad veteran som jag, kommer du att förstå.
Du är hela 33 år.
Bara på utsidan.
Lester, låt oss prata om vad vi ska ha till da capo,
och varför du har en så smaklös skjorta på dig på repetitionen.
Vad gör du här?
Jag tänkte äta.
-Här? -Det är nära klubben.
Vad är det?
Vet du vad du har beställt?
Nix. Jag pekade bara på nåt.
Okej. Gillar du fötter?
Det beror på hur de är tillagade.
Gillar du massor av fötter?
Beställde jag just flera portioner fötter?
Vill du inte hellre gå till en kinesisk restaurang
där det finns hamburgare och äppelpaj?
Sånt finns inte här.
Det här är lokalt och bra. Jag stannar.
Vad är det där?
Gillar du matsmältningssystem? Och fötter?
Gosse.
Ska jag hjälpa dig?
Det vore nog bäst. Ja.
De har mycket god mat här, men konstigt nog är de usla på fötter.
-Förlåt. -Nej, varsågod och sitt.
Jag beställde ändå för mycket för en.
-Vem är du? -Mei Lin.
-Är det ditt riktiga namn? -Ja.
Ett sött namn.
-Du rodnar. -Inte alls.
-Du är mänsklig. -Trams!
-Får jag ta en slurk? -Är du gammal nog?
Du är visst gammal nog.
Är du född här?
Nix, jag föddes i en annan restaurang.
Vem jobbar du åt?
Jag läser till läkare.
-Verkligen? -Ja.
Och hjälper familjen.
Jag har aldrig träffat en kvinnlig läkare.
Formellt sett har du inte gjort det än.
Vem jobbar du åt?
En slavdrivare, faktiskt. Jag själv.
Djärvt.
Vad var det där om? Pengarna?
Kolla! Mat!
Jag har avslöjat dig.
Det är oartigt.
-Du, har du en spegel? -Beklagar. Två minuter kvar.
Syns det?
Att ditt hår har ståfräs? Ja.
-Jäklar. -Var det med flit?
Reggie gav mig Shys hårtjej, och när jag kom ut såg jag ut så här.
Hatar hon dig?
Var var du? Om du varit där
hade du kunnat hindra dem från att göra mig till min kusin Chava.
Jag spårade upp fotografen
som tog foton när vi kom, och jag fick det här.
Det här är möjligen ännu värre.
Men det är roligare, och dina underkläder syns inte.
Jag gäspar, jag kramar handväskan precis som min kusin Chavas mamma.
Välj. Det här eller trosposeringen.
-Kalla det inte för det. -En minut.
Helvete.
Ta ett djupt andetag.
Att vara förartist för Shy var teoretiskt förut.
Inte nu längre.
Alla är här för att se Shy. De struntar i mig.
Fyrtio sekunder.
Handskarna, då? Du har en på, en av.
Jag kunde inte bestämma mig. Vad tycker du?
-Att du borde ha båda eller ingen. -Trettio sekunder.
Är det där nödvändigt?
Mina damer och herrar, välkomna till Phoenician Showroom.
-Tjugo sekunder. -Verkligen? Lägg av.
En varm Las Vegas-applåd för den blivande komedistjärnan...
Snacka om att bagatellisera.
Mrs Maisel!
-Upp med tuttarna. -Tuttarna...
-Din tur! -Jag vet! Upp.
Ska ni verkligen vara här?
Fel sida!
Fan!
Jisses.
Tack. Tack.
Tänka sig, Las Vegas, Nevada.
Staden som byggdes när då? För en vecka sen?
Den är så ny, att omskärelsen är imorgon.
En flaska vin till!
Jag är från New York, så för mig är en öken Bergdorf's
när de har ont om Handmacher-kostymer.
Eller Barney Greengrass när de har slut på rökt lax.
Min frisyr ger mig höjdskräck.
Det är inte min vanliga frisyr.
Vill ni hellre höra Gunsmoke? Jag kanske kan få in radiostationen.
-Vilken god räkcocktail! -Ge mig lite.
Ni verkar njuta av maten.
Den bästa räkcocktail jag smakat!
Jag har hört mycket gott om räkcocktail.
Inte konstigt att det finns blinkande ljus överallt här,
det är enda sättet att få folks uppmärksamhet.
Imorgon, istället för den här frisyren, kanske jag klär ut mig till julgran.
Ja må hon leva
Nån firar visst sin födelsedag. Det är alltid kul.
Åtminstone tills man är kring 25.
Sjung nåt!
Bäst för er att jag inte sjunger.
Lyckligtvis kommer Shy Baldwin snart, och han sköter den saken åt er.
Bra, ni lyssnar.
-Några av er, åtminstone. -Berta!
-Så, mitt hem, New York,
-är en väldigt gammal stad. -Berta, här är vi!
-Till Philadelphia, sa jag... -Här, till höger!
-Till Philadelphia... -Höger! Nej, höger, sen rakt fram!
-Till Philadelphia... -Rakt fram!
Berta, för Guds skull, gå till bordet
innan den här stackars kvinnan får hjärnblödning!
Där finns räkcocktail. Såja, där är ditt lockbete.
Ja, skynda på. Puss, puss, och sätt dig nån gång.
Sätt dig, Berta!
Jag är från New York.
Jag har redan sagt det, men det var länge sen, så ni har nog glömt det.
Hur som haver...
Och jag sa: "Ta pendeltåget, det går fortare."
Ta pendeltåget
Ni är inte direkt folk som tar T-banan.
För att åka till Harlem
Ni gillade inte skämten om mat, barn eller resor.
Och ni gillar inte mig nåt vidare.
Är ni mitt ex, eller?
Ser man på, vi är igång.
Du, lyset blinkar.
-Va? -Du är färdig.
Jag är visst färdig.
Oj, ni är som mina barn, äntligen får jag er tysta,
och sen dyker morfar upp med en resväska full av munkar.
Så låt mig presentera er för mannen som inte behöver nån presentation.
Mina damer och herrar, den store Shy Baldwin.
En drink?
Jajamän.
Varför, varför åt alla människor?
Vid middagsföreställningen? Ingen aning.
Jag var en stammande idiot.
Jag har ju sagt att du borde ha en handmick. Det hjälper.
Jag hoppas att Berta är nöjd med sin plats.
Dumma, döva Berta som kommer för sent och inte hittar rätt!
Midge, Susie.
Är vi illa ute?
Det får vi snart veta.
Kom igen. Kom hit, superstar.
-Sätt dig. Kom igen. -Tack.
Ja. Tack, Angie.
Vilket bra skratt du fick på slutet. Toppen!
Stället exploderade!
Ja, jag avslutade väl starkt.
Starkt! Du var rena stjärnsmällen.
Men kom ihåg att publiken kommer från skilda ställen,
så de vet inte vad en Bergdorf är.
Bra poäng.
Men Cece förstår. Jag har inte presenterat er.
Det här är min flickvän, Cece.
Väldigt trevligt att träffas.
Jag älskar din frisyr.
Tack, Cece.
Joey, de här damerna har haft en tuff kväll, hämta mat.
Räkcocktail, biff, ugnsbakad potatis, med allt extra. Sätt fart.
Upp med hakan! Du kommer att göra succé.
Tony, jag vill prata med dig. Ursäkta mig.
Jag måste skriva in mer småprat.
Ät nåt, så mår du bättre.
-Småprat för alla 50 delstater? -Miriam.
Hallå, Illinois. Två "L" och ett "Oj."
Det finns i alla fall ett "oj" i Illinois.
Herregud, jag får panik, men jag är deprimerad.
Jag får panik, men långsamt. En härlig, förlängd panikattack.
Okej, kom.
-Va? -Kom nu.
-Susie! -Kom, vi går.
Vet ni, jag fick fullträff häromkvällen.
Jag träffade en stum kvinna som gillar att laga mat.
Vad håller du på med?
Jag vill duscha. Jag vill lägga upp fötterna och släppa ner håret.
Jag vill ha räkor. Rummet är åt andra hållet.
Jag vet var rummet är.
Det fina med att uppträda i Vegas är
att hälften har haft tur vid spelborden, så de skrattar åt vad som helst.
Den andra hälften är så deppig att inget jag säger kan göra det värre.
Vilket skitsnack.
Mitt favoritspel är enarmad bandit,
för det påminner mig om att ha sex med en kvinna.
Man försöker och försöker, men inget händer.
Jag vill inte se på ståuppkomiker.
Jag vill inte bli påmind om mitt fullständiga misslyckande.
Titta inte, gör det.
Va? Nej.
Sluta tjata och gnälla. Gå upp igen och säg nåt roligt.
Typ, "Jag är komiker?" För det är rätt dråpligt just nu.
-Vilka här är gifta? -Susie.
Jag fyller snart år, och min fru frågade vad jag önskade mig.
"En skilsmässa," sa jag.
Jag besökte mina föräldrar förra veckan...
-Kom igen. -Nej. Jag vill inte uppträda.
Eddie Major, mina damer och herrar. Ge honom en applåd.
Det var väl allt för mig, jag...
-Upp på hästen igen! -Hästen kan dra åt skogen!
-Kör. -Skjut hästen!
-Upp med dig! -Jag vill ha mina teddybjörnar!
Mina damer och herrar, en applåd för mrs Maisel.
Hej. Välkomna till kvällen utan slut.
Mina damer och herrar, ikväll misslyckades jag. Verkligen.
Ja! Applådera gärna, jag behöver det.
Även om det är hånfullt, jag har ingen stolthet kvar.
Tidigare ikväll var jag i stora salongen,
salongen där borta dit ni inte har råd att gå, och därför är ni här.
Trevlig salong, det är faktiskt sprit i drinkarna.
Jag gick upp på scen i den där stora salongen med sprit i drinkarna, och jag...
gjorde fiasko.
Jag är uppe på hästen igen, för misslyckande är vår rätt som amerikaner.
Folk har kämpat och dött för att jag ska kunna göra dumma saker som att
glömma socker i tårtan
eller glömma att ta med en reservblöja när jag tar med bebisen till parken.
Fler än en gång har hon kommit hem
med sportbilagan av New York Times virad kring ändan.
Tidningen låg i soptunnan.
Dessutom vann Red Sox, så...
Vi växer genom misslyckande.
Fast egentligen är det så män växer, men kvinnor krymper.
Kvinnor har inte rätt att misslyckas,
och när vi äntligen får chansen att göra nåt
som kvinnor vanligen inte gör,
får vi en chans, en enda.
När män misslyckas säger folk: "Du gjorde ett ärligt försök."
Men när kvinnor misslyckas säger de:
"Du gjorde ett ärligt försök, men ärligt talat borde du inte vara här."
Ni kommer till Vegas och spelar, och min fråga är:
Tar ni inte nog med risker i livet?
Har ni aldrig gått över en våt gräsmatta i högklackat vid ett utomhusbröllop?
Satt på mascara i en rullande bil?
Eller sagt till er mamma: "Vad tycker du?"
Behöver ni verkligen nåt mer riskabelt?
Titta, min chef!
Åtminstone tills för en timme sen. Är du fortfarande min chef?
Jag vet inte, du sparar allt det roliga åt dem.
Mina damer och herrar, min favoritartist i världen,
åtminstone tills han sparkar mig, Shy Baldwin.
Visst, vi har trevligt och så,
men så dyker nån mer attraktiv upp, och jag är gammal skåpmat.
Okej, jag överlämnar scenen.
Kom igen, nu. Jag har redan gjort mitt. Man blir faktiskt trött.
Om man jobbar som murare, ja.
Ifrågasätter du min uthållighet?
Ja, det gör jag.
Okej. Jag kan sjunga.
-Säg till om du blir yr. -Jag mår bra!
Jag är tränad på konstgjord andning.
Jag förstår! Det är myteri.
Okej, Tim, kom upp hit och spela.
Okej, vad ska jag sjunga?
Det där är inte min låt, utan Reggies.
-Du får låna den. -Varför, funkar inte din röst längre?
Det var inte jag som sjöng falskt ikväll
Jag förstår. Är du på kamphumör? Kom upp hit.
Kom igen, sakta inte ned. Upp med dig.
Då är jag inte ansvarig för vad som händer.
Folk lär få reda på vem den verkliga stjärnan är.
Så du är tillbaka?
Ja. Jag är tillbaka.
Hej, har du sett till mina killar?
Så "komlinjen" är precis som "passlinjen."
Och man kan ha så många "komsatsningar" man vill.
Och man lägger odds på allihop?
Ja, om man vill ha en chans att vinna.
-Man backar upp alla med odds. -Vänta.
-Jag måste skriva ner det här. -Jag börjar om.
Man skär den i skivor, halvvägs igenom, och så in i ugnen igen.
Det är en kontroversiell metod, men jag står för den.
Den här oxbringan är magisk. Ni ska få se.
Den uppfyller önskningar. In med den.
Här har jag gougère, mammas favorit. Vem vill smaka?
-Jag. -Jag tar en.
Jag också.
Glufsa inte i er aptitretarna, smaka på dem först.
Tack.
Tro mig, Manischewitz smakar bäst i små mängder.
Nån mer?
-Hej. -Hej!
Tack för partyt.
En till club sandwich från rumservice,
så slår jag ihjäl nån med min bas.
Vi har inte träffats officiellt. Jag är Midge, komikern.
Jag vet. Du bor några rum bort från mig. Jag såg dig härom kvällen.
Jag trodde inte att du mindes.
Jag var inte berusad.
Howard var berusad och långsam.
Han kladdar gärna, men han är ofarlig.
Du är jätterolig.
Tack. Du är basig.
Tack.
Jag är dålig på musiktermer.
Fortsätt bara laga mat åt de här vilddjuren,
och de undervisar dig gärna. För det och andra skäl.
Ja. Pojkar är...
Svin.
Är du gift?
Nix. Men jag har barn.
Samma här, två.
Tre. Alla under tio år.
Jag fick lite hemlängtan igår. Därav oxbringan.
Ja, det är jobbigt att turnera. Vad ska man göra?
Stanna hemma? Städa? Fan heller.
Hej, Carole.
Hej, Howard.
Låt oss ta en drink nån dag. Jag ska förklara turnéreglerna för dig.
Hemskt gärna.
Hallå! Vad fan pågår här?
Har ni repeterat nog? Är det så?
Förlåt, det är mitt fel. Jag tillagade en oxbringa.
-En vadå? -Min berömda påsk-oxbringa.
Den var skälet till att dödsängeln skonade oss.
Så Midge tillagar en oxbringa...
och ingen bjuder mig?
Ni har repeterat nog.
-Ge mig nåt att dricka. -Uppfattat, chefen.
Jag anade att du hade nåt att göra med det här.
Gougère?
Om du gör mig tjock får du sparken.
...det är krypodds, men de kan falla väl ut,
så om spelbordet är hett och du går med vinst, säkra dina insatser...
Vänta.
Så, kommer hon igen?
Hon är redan tillbaka.
Kommer hon igen?
Ja, hon kommer igen.
Om hon inte kan dra vitsar, kan hon alltid jobba som turnékock.
Det här är jättegott.
Hon kommer att vara jävligt bra. Hallå.