Jeg skal ut og reise en stund.
Er det ikke rart at når man er hjemmefra,
så begynner man å savne småting man aldri har tenkt på før?
Som barna sine?
Jeg trodde den ville slå mer an.
Dere liker visst barn. Smaken er som baken.
Jeg har barn.
Og alle blir så sinte når man tar dem med på fly.
Men hvis flyselskapene ikke vil ha dem,
hvorfor har de slike spritflasker i barnestørrelse?
Jøss. Ikke i humør til å le i kveld?
Det går en Bergman-film lenger nede i gata
om svartedauden. Kanskje dere skulle gått og sett den?
Eller kanskje settet mitt mangler noe?
Hva kan det være?
Jeg har det!
Et slagord!
Ja. Sånn kan jeg fortelle mange dårlige vitser,
så redde dem med de patenterte morsomhetene mine.
Noe som: "Ta en kule med det!"
Eller: "Dokk den i havna di!"
Eller: "Stapp den i pirogen din!"
Ja!
Jeg er kanskje litt nervøs.
Jeg skal åpne for Shy Baldwin.
Ja, ham liker dere.
Men jeg blir ikke alene på turneen.
Jeg har et støttesystem.
Manageren min, Susie Myerson.
Dere har visst møtt hverandre.
Susie har alltid trodd på meg.
Hun har presset meg til å bli bedre og bedre, av og til over kanten på stupet.
Men allikesett er jeg lojal overfor henne for det.
For uten lojalitet, hva er poenget med et partnerskap?
De sier at hvis du vil ha lojalitet, skaff hund.
Men selv dem mest lojale hunden stikker hodet mellom beina på naboen din
fordi den vil bli klødd.
Det betyr ikke at hunden ikke liker deg.
Det betyr bare at hunden ikke er så jævla kravstor.
Greit.
Takk, alle sammen. Jeg heter Mrs. Maisel. Ha en fin kveld.
Bra jobbet, Midge. Veldig bra.
Hørte du i det hele tatt etter?
Nei, misforstå meg rett, det var grusomt.
Det var som å være ved dødsleiet til bestemora mi på nytt,
-men uten mat. -Takk for tilbakemeldingene.
Bedre å bomme nå enn foran 1000 mennesker i Vegas.
Det hadde vært en katastrofe.
Dette får jeg stort hode av, Jackie.
Ja, hodet ditt virket større i kveld!
Hva var det der? Alt det om lojalitet?
Jeg prøver bare å inspirere publikum.
Kanskje du bør droppe inspirasjonen når du åpner for Shy,
og bare være morsom? Du åpner faen meg ikke for Buddha.
Alltid så hjelpsom. Takk.
-Er det det du tror? -Hva?
At jeg stikker hodet mellom beina på Sophie Lennon?
Jeg mente det sånn generelt.
Greit. Prøv å være spesifikk. Da ler kanskje folk.
Greit.
Og forresten, "allikesett"? Det er ikke et ord.
Jo, det er det.
Nei. Det heter "allikevel". Det er ordet.
Jeg sier "allikesett".
Jeg prøver bare å inspirere.
Du har inspirert meg.
Gå og rop opp neste opptreden.
Jeg vil ikke gå glipp av noe.
Gå!
Hør her, jeg...
Greit! Hvis dere synes at flere okarinaer som spiller samtidig, er deprimerende,
burde dere virkelig ha sett den jævla Bergman-filmen.
Mirakuløse Mrs. Maisel
-Miriam Weissman! -Herregud!
Mrs. Fulber, du skremte meg.
Hvorfor bråker det sånn i leiligheten deres?
Det er en slags fest der.
La meg sjekke, jeg har akkurat kommet hjem.
Hvor har du vært?
-Ute. -På en hverdag?
-Ja. -Med gutter?
-Jeg må gå, Mrs. Fulber! -Puss tennene!
-Du er ikke barnevakta mi lenger! -...regulering til tross for lover...
Lovene bestemmes av kapitalister.
De rike rettferdiggjør forbrytelsene sine mot de fattige ved hjelp av grunnloven.
Marx var en sann purist.
Lenin er guttungen som gjorde fra seg på Karls genialitet.
Jeg har aldri hørt det sagt sånn, men jeg er enig i oppfatningen.
Hallo, alle sammen.
Miriam! La meg presentere deg for noen nye venner.
Dette er Ezra, Alan og Madeline.
Alle sammen, dette er dattera mi, Miriam.
Hallo.
Jeg møtte advokaten min på White Horse Tavern.
Så kom jeg i prat med disse tre, og det begynte å bli sent.
De skulle stenge, så jeg inviterte dem hit.
De skal starte en ukentlig avis.
Heller et revolusjonært fullformat.
Vi synes Abe bør bli med.
Det høres flott ut. Så bra at du får nye venner.
Vi diskuterte akkurat hva den skal hete, og de endelige mulighetene er...
The New Jive og Det er 60-tallet, mann!
To tidløse navn.
Alan kom på begge to.
Han er så uttrykksfull.
Dette var litt distraherende til å begynne med, men man blir vant til det.
Og kameratene på kontoret?
Jeg visste ikke at de var der.
Det er Corey og Bishop. Vi inviterte dem til å overnatte her.
Greit, folkens. Bare fortsett, men om dere kunne fortsette litt stillere...
Ideer er tordensmell.
Greit, men kanskje mindre tordensmell akkurat nå,
og høyere en annen gang. God natt.
Greit, folkens. Første utgave bør inneholde et verdisammendrag.
Enig. Ikke vits å være diskré.
Det er jo 60-tallet, mann.
Alle sammen!
Arrestasjonen din var en gave fra Gud, Abe.
Og nå må vi utnytte den, gjøre den offentlig kjent.
Få deg frem i lyset og gjøre deg til ytringsfrihetens ansikt utad.
Det vil jeg. Jeg vil være ansiktet.
Du er det perfekte bildet for saken.
Noen folk kan stole på, en éminence grise.
Jeg har alltid ønsket å være en éminence grise.
Jeg skal få tilbake arbeidsnotatene dine fra Bell Labs.
Jeg dekker dem med begjæringer og høringer.
Faktisk har jeg noe du må skrive under på her.
Det er mine ideer og tanker!
Og de tilhører deg.
Dette er de siste smørkakene.
Flott!
Hei! Dere er kommunister, for himmelens skyld! Del!
-Beklager. -Så klart.
Jeg kan lage egg til den som vil ha.
Det går bra, Zelda.
Det å ha en hushjelp som varter dem opp og serverer dem smørkaker,
er nok et brudd på proletarverdiene deres.
Nei da, Abe, det går bra.
Ja, det hjelper oss å forstå hva vi kjemper mot.
Dere har ropt. Dere har argumentert.
Dere har motargumentert.
Dere har slått i bordet.
Dere har slått veggene. Dere har sunget...
-Internasjonalen. -Og en Chuck Berry-sang?
Vi tok en velfortjent pause.
Dere har klappet med hendene.
Dere har skålt med glass.
Noen bråkte på toalettet.
-Beklager. -Brukte dere toalettet?
Dere sang mer.
Hvilket toalett?
-Miriam? -Michael?
Kjenner du Michael Kessler? Hvordan kjenner du ham?
Hva gjør du her?
-Hva gjør du her? -Jeg bor her.
Hvordan kjenner du Michael Kessler?
Han er advokaten min.
-Han er advokaten min. -Hva er forholdet deres?
Han er faren min.
-Er Miriam dattera di? -Hvorfor har du advokat?
-Han ble arrestert. -Hvorfor ble du arrestert?
Jeg forsvarte rettighetene til en mann.
-Hvilken mann? -Lenny Bruce.
-Kan du gjenta det? -Kavaleren din.
-Er Lenny Bruce kavaleren din? -Nei, det er han ikke.
Unnskyld, er Zelda en del av dette, eller kan hun lage eggene?
Kontoret.
Flytt deg.
Zelda. Egg. Nå.
Ja vel, frøken.
Hva er det som foregår?
Du ba meg se Lenny Bruce, så det gjorde jeg.
Dette er for mye for hjernen min å takle.
Og flere folk har kommet.
Jeg skal snakke med Ezra.
Hvor er mamma? Hvordan sover hun gjennom revolusjonen?
-Hun dro hjem. -Dette er hjemme.
-Nei, til familien sin. -Til Providence?
Hun vil snakke med dem om andelen sin av legatet.
Huff da. Hun hater Providence.
Men hun trenger en minimalistisk livsstil,
og til det trenger man penger.
Du kjenner meg. Jeg skulle gjerne sovet på den kalde gata.
Uten seng, og skaffe mat fra skog og mark.
Hvordan vil du ha eggene i dag, Mr. Weissman?
Et egg stekt i toast hadde vært godt.
Du har ikke på deg sko.
-Plager liktornene dine deg igjen? -En smule.
Vi kan vaske føttene dine, og jeg kan bruke pimpsteinen på dem igjen.
Perfekt. Men mora di er ikke like robust som meg.
-Hun trenger materielle goder. -Og hun kommer tilbake?
Fra Providence? Selvsagt.
Er du sikker?
Selvsagt er jeg sikker.
Jeg er nokså sikker.
Ja, hun kommer tilbake fra Providence.
PROVIDENCE I OKLAHOMA
Hei sann, Rosie!
Rosie er hjemme!
Velkommen hjem, min vesle Rosie.
Hei, Helda. Godt å se deg.
La meg hjelpe deg ut av bilen, frøken.
Det klarer jeg fint selv, John.
Forsiktig, frøken.
Jeg er forsiktig, Helda.
Er du sliten, frøken? Det er du nok.
Jeg er litt sliten, John.
-Skal jeg støtte deg, vesla? -Nei.
-Eller John kan bære deg. -Jeg kan gå selv.
-Du virker utmattet, frøken. -Rosie er hjemme!
-Vesken din. -Det går bra, Helda, jeg bare...
Du skal sikkert til å kollapse.
-Jeg er sliten, John, men kollapser ikke. -Du er rødmusset.
-Det var varmt i bilen. -Rosie er hjemme!
-Fikk du heteslag? -Jeg tror ikke det. Virker jeg...
Eller fryser du, frøken? Du skjelver.
Gjør jeg? Det trodde jeg ikke.
Kommer Mr. Weissman, frøken?
Ikke denne gangen, John.
Det er best sånn.
Trappehendelsen omtales fortsatt her.
Det som skjedde med trappen, ble svært overdrevet.
Du er sykelig blek, frøken.
Er jeg? Jeg føler meg ikke sånn.
Som et spøkelse.
-Hvor er Oscar? Er han her? -Jobber.
-Broren din jobber alltid, frøken. -Jeg vil gjerne snakke med ham.
Du er rødmusset, frøken. Har du feber?
Nei, jeg... Kanskje. Jeg er litt varm.
Vi må få deg opp!
-Jeg sender opp et kaldt omslag. -Ja. Og ring etter legen!
Dere kan vel det.
Husker du hvordan trappen fungerer, frøken?
-Den ene etter den andre. -Jeg husker hvordan trappen fungerer.
Man trenger bare litt Winky Dink-magi. Så...
Få på deg jakken, gutten min. Vi må få deg hjem.
Greit.
Jeg har litt informasjon om klubben din i Chinatown.
Jeg lette langt tilbake.
Flott. Få høre.
Jeg sporet opp fyren som var der før.
Knappefyren min.
Han flyttet forretningen til Canada. Kan du tro det? Canada, av alle steder?
Canada er kaldt, kåper trenger knapper.
Jeg møtte noen kanadiere i Hæren. De hadde ostemasse på pommes frites.
Er det i det hele tatt lovlig?
Og de hadde dronninga på pengene sine. Ikke engang sin egen, noen andres.
Hva sa han om stedet?
Kom hit.
Det foregår noe lumskt på bakrommet.
Jeg vet det.
Men han vet ikke hva.
Jeg vet hva. Det er en gamblingoperasjon.
Da vet du mer enn ham.
Dette har vært utrolig hjelpsomt.
Går det bra om jeg forteller ham om gamblingen?
Det hadde han likt.
Slå deg løs. Kom igjen, Ethan!
Hvorfor har du den holdningen? Det var du som signerte leiekontrakt
med en gammel fyr som talte i tunger.
Han snakket kinesisk, og ja, det var ganske dumt.
Jeg er sulten.
-Vet det. -Pappa...
Sa den kanadiske knappefyren i det minste noe om eieren?
Er det gamlingen som viste oss rundt?
Han sa han aldri har møtt ham.
Perfekt. Jeg kommer tilbake senere.
Kom igjen, Ethan.
-Jeg er sulten. -Du får lunsj hos mamma i dag, gutten min.
-Hold ut i 20 minutter. -Der er mamma.
Vi skal til mamma. Mamma er i leiligheten sin.
Der er mamma!
Du må lære en ny sang, kompis.
Mamma!
Hva i huleste?
Er du lei av undertøyet til din egen kone?
Åpne øynene. Det er over for Village.
Det er bare turister med de pokkers Kodakene sine
som ser etter narkomane og "poeter" å ta bilde av.
Drar du til Reggio, er det ikke poesi...
Zelda, kaffen er gammel. Vi trenger ny.
Skal bli, frøken Madeline.
Andre gang jeg har spurt.
Så klart. Hva mer har du? Velg en posisjon, mann!
-Anti-industrialisering! -Sånn skal det låte!
Det er der Stalin tar helt feil.
Bare dritt at å fremskynde industrialisering
skulle skape fruktbare tilstander for kommunisme og delt velstand.
Pappa?
Gudskjelov. Et kjent ansikt.
Hva er det som foregår?
-Vet ikke. Jeg tror de formerer seg. -Og du slapp en banjo inn i huset.
De snek den inn, jeg vet ikke hvordan.
Dette er en banjo-fri sone, folkens.
Si at de ikke bruker toalettet mitt.
De bruker ikke noen toalett.
-De bruker toalettet ditt. -Hva? For svarte...
Hei! Jeg ba dere bruke vaktmesterens toalett i kjelleren!
Har jeg kommet til feil leilighet?
Det kommer an på hva du synes om å velte regjeringen.
Zelda, kan du ta med barna til rommet sitt?
Eller hun har servert kaffen.
Nå, hvis det er greit.
Zelda?
Zelda!
-Zelda? -Beklager, ja.
-Vet du... -Hva er det?
Dette er kanskje ikke det beste miljøet for et lite barn.
Det er tomt for alt!
Bortsett fra illeluktende beatniker.
Kan du forklare dette for meg en annen gang?
Ja, hvis jeg finner ut av det.
Så før jeg går, tenkte jeg at du ville se dette.
Herregud. Hva er det?
Det var teipet til et av skapene til guttene. Det kom fra en lokalavis.
Dette er USO-forestillingen.
Og du ville gi guttene en titt på hva de kjempet for?
Vinden kom ut av intet.
God lyssetting. Undertøyet ditt gløder.
Jeg visste ikke engang at de tok bilde.
Og vinkelen er ganske sexy.
Det er ikke morsomt. Hvorfor er det klissete?
Ingen av oss vil vite det.
-Hvorfor lot hun dette skje? -Hvem?
Susie. Hun er ute av form. Distrahert.
Har jeg ikke nok å takle akkurat nå?
Kom. Jeg har noen ting til barna som du vil ha hjemme hos deg.
Jeg ba dere om å ikke bruke det toalettet!
Jeg ba...
Begge sover.
Takk, Zelda.
Så dette er fase én.
Ekstra tepper, ekstra leker.
Ethan har ulike leker for ulike årstider.
Du har ulike hårnåler for ulike årstider.
Touché.
Det må være sært å skulle flytte.
Jeg har bodd i dette bygget hele livet.
I tillegg til logistikken ved å gjøre meg klar til turneen
må jeg ta farvel med en skikkelig fin leilighet.
Igjen. Og i morgen blir det...
Hva da?
Retten. For skilsmissen.
Den blir fullbyrdet i morgen.
Så snart? Trodde det skjedde senere.
Ja, men med turneen fikk vi den flyttet frem.
Den er i morgen klokka 15.
Akkurat.
Greit.
Bra tenkt. Få det overstått.
Det er bra. Bra å bli ferdig.
Ja. Så vi ses der.
Hvor?
I retten. I morgen kl. 15, ikke sant?
Joel, dette er bare en formalitet. De stempler et papirark.
Du trenger ikke komme.
Jeg fikk deg inn i dette. Jeg skal fullføre.
Er du sikker?
Det er bare et stempel på et papirark.
Det er mer enn som så.
Jeg vet det.
Vi ses klokka 15.
Du er sent ute.
Nei. Går det bra?
Flytt det.
Greit. Du liker vanligvis ikke at jeg flytter tingene dine.
Jeg har ventet i ti minutter.
Jeg er tidlig ute. To minutter tidlig.
Jeg var ti minutter tidlig.
Nyter du suppen?
Den er litt bitter i dag.
-Ja, du og suppen. -Hva?
-Trodde vi skulle spise sammen. -Trodde vi bare skulle møtes.
Vi spiser når vi kommer til Stage Deli. Det er en restaurant.
Du forklarte det ikke godt nok.
Skal vi starte møtet?
Greit.
Jeg har snakket mye med fyren til Shy, Lou.
Jo mer jeg snakker med ham, jo mer tror jeg at han ikke er den skarpeste kniven,
men det inntrykket får jeg av alle, så samme det.
Jeg distraherer deg vel ikke? Hva er det?
-Har du ikke sett det? -Er det deg?
Veldig mye av meg.
-Det er USO. -Avslørte soldatene det?
Hva er dette? Daily Mirror?
De skulle ikke ha trykket dette. Hvorfor er det klissete?
Noen skulle ha stanset dem.
Hvem da? Jeg?
Hvem ellers? Verla?
Ikke trekk meg inn i den jævla krangelen deres.
Jeg har egne problemer.
Vi krangler ikke!
Jeg kan ikke kontrollere alt.
Vi snakker ikke om å skifte kurs på en asteroide, Susie,
vi snakker om å ha kontroll over imaget mitt.
Hva kunne jeg ha gjort for å stanse dette?
Sjekket alle bilder som alle fotografer tok den dagen?
Det må ha vært minst et halvt dusin.
Du burde finne på noe.
Greit. Jeg skal finne på noe.
Glem meg. Jeg er ikke viktig, men Sophie Lennon
vil ha kontroll over imaget sitt. Det sa hun selv.
Så hvis det er et pin-up-bilde av henne der ute, blir hun forbanna.
Det eneste pin-up-bildet av Sophie Lennon
vil være et der hun spiser en jævla ostekake,
og det tror jeg ikke menn vil gni seg på juvelene for.
Hun spiser ikke ostekake.
Det ville vært et bilde der hun får noen andre til å spise ostekake,
og så dømmer hun dem for det, men du lærer etter hvert.
Uansett, alt er klart til første måned av turneen...
Jeg må gå.
-Er det sant? -Trodde vi ville vært ferdig nå.
Du har ikke spist opp suppa di.
Kan jeg få sakene mine?
Hold meg oppdatert.
Jo da, kanskje vi kan ha et møte.
Eer alt i orden, Chester?
Alt er i orden, Mr. Lehman.
Ja vel.
Er alt i orden, Landry?
-Alt er i orden, Mr. Lehman. -Bra.
Rosie går ut!
Rosie går ut av bygget!
Oscar!
Rosie, hei!
Hei!
Pass på hvor du går. Dette er et farlig område.
Ingenting jeg ikke er vant til.
Har dere jordekornhull i New York nå?
Nei, men ikke glem at jeg vokste opp her.
-Står det bra til, Joseph? -Ja, Mr. Lehman.
Bra. Rosie, du burde ligget og hvilt deg.
Jeg har hvilt siden jeg kom hit. Jeg må snakke med deg.
Hvordan går det med vesle Miriam?
Det var fryktelig det med ekteskapet hennes.
Hun takler det. Hun er sterk.
Sterk? Hvor fikk hun det fra?
Vet ikke. Bestemor, kanskje.
-Alt i orden, Landry? -Ja, Mr. Lehman.
Bra. Og Abe?
Sist jeg så ham, hadde han falt sammen i bunnen av trappen.
Han har det bra.
-Et mirakel at han ikke brakk nakken. -Han kan rulle.
Klandrer du fortsatt trappen for fallet?
Trappen er veldig nær døra til gjesterommet.
Han forventet det ikke.
Men han hadde gått opp trappen.
Det var midt på natta og mørkt.
Man går samme trapp opp som ned.
-Jeg vet det. -Rart at han ikke klandret gulvet.
Det er glemt nå.
Hvis han velger å komme tilbake, får han bo i første etasje.
Han må bare passe seg for trappen opp fra oppkjørselen.
-Takler han den? -Det tror jeg.
-Det er tre trinn. -Vet det.
Det tredje er tøft.
Her har vi det.
Stedet der bestemor ble stedt til hvile... til evig tid.
De lager ikke slike damer lenger.
Vi skylder henne alt.
Så vesle Rosie vil snakke?
Ja.
Det gjelder legatet.
Jeg har fått samme beløp i årevis, og nå trenger jeg litt mer.
Jeg tenkte det var det det gjaldt.
Jeg ville ikke spurt om jeg ikke måtte.
Rosie, ikke vær nervøs.
Jeg har innkalt til et spesielt møte med legatkomiteen senere i dag.
Det er proforma, og du vil dra fornøyd hjem.
Er det sant? Takk, Oscar.
Unnskyld meg, men jeg må tilbake på jobb.
Så klart. Jeg forstyrrer deg.
Morn, Carlos. Alt i orden?
-Alt i orden, Mr. Lehman. -Bra.
-Alt i orden, Bo? -Ja da, Mr. Lehman.
Fint.
Hallo?
Hei, Ethan! Det er Susie. Står til?
-Bra. -Gi telefonen til mora di.
Greit.
Mamma, det er Susie!
Jepp?
Jeg ringte bare for å minne deg om fotoseansen i dag, kl. 16.
-Ja da. Jeg kommer. -Tre timer, for det er alt.
Halvfigurer, PR-bilder, alt sammen.
Det blir knapt med tid. Har du valgt ut antrekk?
-Jeg tar med tre. -Bra.
Vi kan møtes tidlig for å snakke om...
Jeg kan ikke. Jeg skal i retten.
-Ble du arrestert igjen? -For skilsmissen.
-Før bildene? -Jeg sa at jeg skulle det.
Det tror jeg ikke!
Kanskje jeg skulle ringt Sophie og fortalt henne om timeplanen min,
så kunne hun ha sagt det, så ville du husket det.
Nei. Det hadde ikke vært et godt system, Miriam.
Og du må gjøre det i dag?
Susie, jeg vil ikke fly tilbake midt i turneen
og gå glipp av forestillinger for dette. Jeg må gjøre det nå.
Greit. Men jeg ga fotografen en ikke-refunderbar nedbetaling.
Det blir fotoseanse. Med mindre du holder meg i telefonen.
Greit, dra. Men ikke gråt og ødelegg ansiktet ditt.
Nei da. Vi ses senere.
Og hvem tok disse bildene?
Bildene ble tatt av en mann Mrs. Daly engasjerte for å følge etter Mr. Daly.
Altså en privatetterforsker med løyve fra delstaten?
-Det stemmer. -Bra.
Skulle ikke ta så lang tid. Han gjør seg ferdig.
Flott. Takk, Leslie.
Bare en liten stund til.
Går det bra?
Sånn omtrent.
Med deg?
Jeg har feil slips.
-Hva er det riktige? -Vet ikke. Ikke dette.
Hei.
Susie.
Jeg vet at du ikke vil ha meg her. Jeg må bare få deg til fotoseansen.
Er vi i rute?
Hvorfor snakker dommeren så tregt?
Har han snakket så tregt hele tida?
Må noen legge på ham en ny mynt?
Jeg trenger ikke en jævla barnevakt.
Faktisk, prinsesse, så gjør du det.
Er du advokaten hennes? Snakker du fort? Få høre.
-Herregud. -Hei, Susie.
-Vi har ikke et sånt forhold. -Gå og vent ute.
Sak nummer ni. Maisel v. Maisel.
Bra. Gå, gå!
Skal hun føde, eller?
Vi får bare gjøre dette før hun får et anfall.
Dommer Wagaman, god ettermiddag.
Jeg heter Leslie Nunberg, og jeg representerer Miriam Maisel i denne saken.
God ettermiddag, Mr. Nunberg. Mrs. Maisel.
God ettermiddag.
Denne saken skulle egentlig føres om et par måneder,
men den ble fremskyndet?
Ja, ærede dommer, av formildende omstendigheter,
og vi takker deg for forståelsen.
Ja, takk, ærede dommer.
Da får vi begynne.
Jeg har lest erklæringene, og alt virker som det er i orden,
så dette burde ikke ta lang tid.
Ja!
Stille i galleriet, takk.
Og jeg ser ingen antydning til at. Mr. Joel Maisel bestrider dette.
-Det stemmer, ærede dommer. -Jeg ba om stillhet.
Beklager, ærede dommer. Jeg er Mr. Maisel, og jeg bare...
Jeg er lei for slipset.
Mr. Maisel? Er du ektemannen?
Ja.
Hva gjør du her? Bestrider du dette?
-Nei, sir. -Så hva gjør du her?
Gir bare kona mi moralsk støtte.
-Mens hun skiller seg fra deg? -Ja.
-For utroskap. -Ja.
Så moderne. Nesten fransk.
Men nå virker dette mindre enkelt.
Ærede dommer, forholdet
mellom Mr. og Mrs. Maisel er helt vennskapelig.
Det er første gang.
De er klare til å gå videre.
Det er jeg ikke sikker på.
Paret før dere røk i tottene på hverandre.
Det er det normale.
Det virker som om dere er noe annet,
og jeg vil passe på at dere ikke gjør en feil.
Tikk-takk.
Stille!
Vi gjør ikke en feil, ærede dommer.
Men mannen din er her som moralsk støtte.
Forklar hvordan det hører hjemme.
Det gjør det ikke. Joel, kom deg til helvete ut!
Det er du som ikke skal være her!
Orden i salen, nå! Hvem er denne personen?
Manageren min.
Manageren? For hva?
Jeg er artist, komiker, og jeg skal på turné.
-Komiker? -Ja.
-Hvorfor det? -Jeg kan ikke synge.
Hun bagatelliserer dette.
Hun skal på turné med Shy Baldwin. Det er stort.
-Og det er greit for deg? -Ja.
-Det virker som om alt er greit for begge. -Ja.
Så tilbake til poenget mitt. Hvorfor skiller dere dere?
Jeg kan ikke være hustru nå.
Greit. Men hva med barna deres? Ethan og Esther.
Skal de på turné med deg?
Nei, jeg skal ta meg av dem.
-Men du er faren. -Jeg vet det.
-Han er faren. -Jeg vet det.
-Hva er det jeg ikke får med meg? -Den jævla fotoseansen!
Han er faren, han skal ta seg av barna, du får med deg alt.
Greit. Siste forsøk.
Ta litt tid. Ro ned.
Tenk gjennom ting. Kom tilbake senere.
Nei. De er klare. Kom igjen! Og snakk fortere!
Jeg vil ha deg ut av rettssalen!
Hør her!
Jeg var ikke utro bare én gang.
Jeg lå med mange andre kvinner. Herfra til Sheboygan.
-Hva? -Bare spill med.
-Er det sant? -Ja.
Jeg er en av dem, ærede dommer.
Vi hadde en heit, sexy greie på gang. Skikkelige bondage-, fjøsgreier.
Han er slem. Du burde la den dama skille seg.
-Kom igjen. Slå med klubben. -Susie, sett deg.
Dere to ville jeg skilt uten tvil.
Kan alle være stille?
Hvis dere ikke vil ha mer tid til å tenke på det, kan jeg ikke tvinge dere.
Skilsmissen er innvilget.
Neste sak.
-Takk, ærede dommer. -Ja, takk, ærede dommer.
Ja, takk. Jeg skal gå.
Nå fortsetter vi. Neste sak.
Ja, ærede dommer. Sak nummer 11,
Livingston v. Johnathan Gregorios dødsbo.
Bra. Hvis jeg husker riktig, ble dette utsatt fra desember.
Er alle...
Kan dere to gå?
Plassen din er der, Rosie.
Greit, mine herrer.
Jeg åpner dette ekstraordinære møtet.
Se hvem vi har hos oss i dag, en veldig spesiell gjest,
-vesle Rosie fra nord. -Hallo.
-Hallo! -Hei.
Hallo, alle sammen. Hei, Liev.
Hei på deg, veslesøster. Er alt vel?
Det går bra. Takk.
Og Abe?
Abe har det fint, Liev. Takk for at du spør.
Har han vært nær en trapp igjen?
Ja, han bruker støtt trapper.
Trapper er et krevende konsept.
Han falt én gang, Liev.
Rosie, vi erter bare. Vi liker Abe. Hva kan man ikke like?
Det trenger jeg ikke, takk.
Så, gutter, Rosie har kommet hit i dag med en spesiell forespørsel.
Ja, jeg er her i dag
fordi jeg ville spørre...
Rosie.
Jeg skal la Oscar forklare.
Vesle Rosie er her i dag
fordi hun vil ha litt mer penger fra legatet.
Abe har fått sparken,
og Rosie trenger mer penger for å opprettholde livskvaliteten sin.
Han fikk ikke sparken. Sånn det er sagt, skal han foreta forandringer i livet.
Greit, jeg tok feil. Han foretar en endring i livet
fra "arbeidstaker" til "arbeidsledig".
-Flyttet de klasserommet opp trappa? -Liev!
Greit, nå setter vi i gang. Rosie?
Takk. Bare for å forklare med egne ord...
Nei, jeg mente om du kunne gå fra rommet?
-Hvorfor det? -Vi skal stemme.
Stemmegivningen er hemmelig, Rosie. Det vet du.
Det er en familiesak. Jeg er med i familien.
Sånn er regelen.
Hvorfor får han bli?
Det er Mendel. Sønnen til Jacob.
-Og så da? -Han er med i styret.
-Ja! -Han er et barn.
Ja, og en dag blir han en mann.
Og onkel Mordecai pensjonerte seg, så vi fikk en tom plass.
Dere hadde to tomme plasser. Der har ikke fylt bestemors.
Vi skulle gjøre Mendel til bestemor, men så pensjonerte Mordecai seg,
så vi gjorde ham til Mordecai. Og nå har vi sluppet opp for menn.
-Hva med meg? -Hva med deg?
Jeg kan fylle plassen til bestemor.
Er det morsomt at jeg fortjener å bli vurdert av styret?
Styret fylles av mennene i familien. Det vet du.
-Bestemor var kvinne. -På en måte!
Hun startet virksomheten. De måtte gi henne en styreplass.
Hvordan fortjente Mendel sin plass?
-Gi deg, Rosie. -Med hva?
Hvorfor har jeg aldri blitt invitert med i styret?
Jeg er et av familiens eldre medlemmer,
det står en tom stol der, og en dum, liten gutt.
Hun er slem! Jeg stemmer nei!
Det er ikke sånn man tar et valg, din lille tosk. Slutt!
Rosie, ikke bli hysterisk.
-Jeg er ikke hysterisk! -Du bor i New York, veslesøster.
-Du kjenner ikke virksomheten. -Jeg kan lære.
Jeg tror det er for sent for deg å lære, Rosie.
Han vet heller ikke noe om virksomheten.
-Unnskyld? -Kom igjen, Oscar.
Du går rundt på jordet og spør arbeiderne om alt er vel.
De sier: "Ja", du sier: "Bra", så kommer du inn igjen.
-Det hadde jeg klart. -Rosie...
Hvordan går det, Bobby? Bra? Ja? Gjort. Ha det.
Rosie, du kan vel gå og legge deg nedpå og la oss stemme
og gi deg de pokkers nålepengene dine?
-Stygt ord! -Hold munn, Mendel.
-Nålepenger! -Vil du ha dem eller ikke?
Vet du hva jeg vil ha?
Som et medlem av denne familien vil jeg ha en plass i styret.
Det fungerer ikke sånn.
Som et medlem av familien som ikke spiser barnemat, krever jeg en plass i styret.
Det skjer ikke.
Da er jeg tydeligvis ikke en del av familien.
Og siden jeg ikke er det,
vil jeg ikke ha noe med den å gjøre.
Samme hvor mye penger dere kaster mot meg, er jeg ferdig!
-Rosie... -Det er enkelt.
Får jeg ikke være med å bestemme, vil jeg ikke ha pengene deres.
Noen av dem!
Kom, bestemor. Kvinner er ikke velkomne her.
Hva i helvete?
Hei!
Jeg heter Joel Maisel.
Jeg er tosken som leide lokalet oppe.
Og jeg er ikke purk.
Jeg er bare en fyr.
En fyr som trenger informasjon.
Og en dusj.
Jeg ringte nummeret på leiekontrakten, men det var frakoblet,
og det står bare en postboks i Delaware, så...
...jeg har sluppet opp for muligheter.
Jeg må snakke med eieren.
Og jeg håper en av dere forstår meg.
Takk.
Bare fortsett.
-Hei sann. -Ikke se på meg.
-Sparte en plass til deg. -Du skulle spart to.
-Hva snakker du om? -Dette.
Jeg ser ut som en av premiekyrne til pappa.
Imogene, du ser ut slik du gjorde før babyen, nett og perfekt.
Mine damer, innta plassene.
Ser hun ikke godt ut?
Godt at du er her, Imogene.
Alle sammen, armene i været.
Slapp som en filledukke.
Rist løs.
Stort oppbud av fraskilte, ser jeg.
De nybakte mødrene også.
Sparte en plass til deg!
Takk, men nei takk, Isabelle!
Plukk opp rokkeringene.
Og pulsér.
Hvorfor hastet det sånn med å komme hit?
Jeg hørte at du slurvet sånn med utseendet, og måtte se det selv.
Ikke morsomt.
Jeg må komme i form til turneen.
Jeg vil høre mer om turneen!
Og til høyre.
Det blir 18 byer.
Og til venstre.
Og igjen.
Atten byer! Jøss!
-Sender du 18 postkort? -Så klart.
Armene, damer.
Skriv ned alt du opplever,
alt du ser, hører og spiser. Nei, vent, ikke spiser.
Og skift.
Du kan ikke bli tjukk av å lese om mat, Imogene.
Du er ikke forsker.
Ta de isometriske båndene, damer.
Håper det sære trollet du har til manager, skal være med.
Du trenger vakthund. Det skjer ting på turné. Griseting.
-Og skriv dem ned, takk. -Opp på plankene.
Ja, Susie skal bli med.
-Hvorfor tar du den tonen? -Og vri!
Vi krangler for tiden.
Hun tok imot en ny klient. Sophie Lennon.
Jøss, Sophie Lennon. Det er stort.
Jeg hater Sophie Lennon.
Nettopp. Vi hater Sophie Lennon. Det glemmer jeg stadig.
Åttetal nedover.
Det var bare for mye, for snart at hun tok imot Sophie.
Jeg trenger henne på fulltid. Det er som om hun forlot meg.
Forlot deg? Droppet hun deg? For en dust!
Hun er fortsatt manageren min, men jeg burde ikke måtte dele henne.
Så du sier at hun tjener nok på bare deg
til å ikke trenge andre klienter?
Ikke akkurat.
Jeg tror hun bare tjente omtrent 20 dollar på meg i fjor.
Sving med armene.
Så du sier at hun har nok sparepenger til å ha deg som eneste klient?
Ikke akkurat.
Jeg tror ikke hun har noen sparepenger.
Hun har kanskje ikke bankkonto.
Men når du er på turné og åpner for Shy Baldwin,
så blir hun vel stinn av gryn?
Ikke akkurat.
Det er ikke engang nok til mitt levebrød.
Men Susie får vel halvparten?
Og sag.
Ikke akkurat.
Men nei, jeg er enig. Du er Miriam Maisel.
Du burde være nok.
Ja. Jeg burde være nok.
Kan du flytte deg? Jeg ser ikke.
Jeg fikk barn for fire uker siden!
Og mannen din drikker.
Føler du deg bedre?
Litt, ja.
Rose?
Rose!
Flott, du er tilbake.
Jeg visste at du skulle komme, jeg sjekket skapet ditt,
men av og til kommer du ikke tilbake,
så det er fint at du kom tilbake.
Det er deg, ikke sant?
Du er ikke deg selv lik.
Vil du ha noe? Noe å drikke? Å spise?
Rose?
Jeg har kommet fra en reiseodyssé på bibelsk størrelse.
Huff da.
Hieronymus Bosch kunne ikke ha skildret verdenen
jeg har vært i over de siste 25 timene.
Du hadde en dårlig flytur.
Det kan man vel si.
Det første flyet stod på rullebanen i fem timer.
Det andre fikk turbulens
som føltes som om Guds hender rev det i fillebiter.
En koffert falt på hodet mitt, og et barn kastet opp på vesken min.
Den stakkars vesken din.
Vi måtte lande i San Diego, som er i motsatt retning av New York.
Så etter 12 timer var jeg 2100 km lengre unna dit jeg ville dra,
og hvem er det?
Ezra. Han kranglet med kona.
Han trengte et sted å sove i et par dager.
Er det mamma? Er hun hjemme?
På en måte.
Fra San Diego kunne jeg bare ta et fly til Philadelphia,
så jeg tok det og tenkte jeg kunne ta tog til New York,
men maskinistene streiker, så jeg måtte ta buss,
og der ble jeg befølt av en liten mann med filthatt.
Og hvem er det?
Mr. Curtis. Han er fra Columbia.
Ja, frue. Jeg tar bare noen mål til den neste beboeren.
En Nobelprisvinner. Spennende greier for oss.
Så bra at du er glad, Mr. Curtis. Så bra.
Skal dere ta med dere disse gardinene? De er pene.
Ja, vi skal ta med oss gardinene, Mr. Curtis.
Vi skal ta med oss alt av verdi som vi kan selge
eller, når det gjelder gardinene, lage klær av.
Jeg skjønner ikke.
Jeg må skaffe klesmønster.
Får jeg bruke den til å ta mål av mannen min til bukser?
Ville ikke familien gi deg mer penger?
Mamma, hva har skjedd med deg?
Hva har skjedd?
Den nedlatende, kneggende familien min var så pokkers grusom
at jeg ga fra meg hele legatet. Det var det som skjedde.
Unnskyld, men hva sa du?
Jeg ga fra meg pengene. Jeg vil ikke ha dem. Det er blodpenger.
Men...
Men hva?
Men, Rose, vi trenger pengene.
Vi overlever ikke uten de pengene. Vi kan vel ofre litt blod?
De pengene var et åk. Nå er jeg uten åk.
Sluppet løs. Fri.
Dette er ikke til å tro.
Hva, Miriam? Hva er ikke til å tro?
Dere. Begge to.
Du sluttet på Columbia og mistet leiligheten.
Du drar for å få mer fra legatet, og kommer tilbake uten legat?
Hva foregår med dere to?
Hva foregår? Sa du: Hva foregår?
-Nei. -Her skal du høre hva som foregår: du.
Det er du som foregår med oss.
-Du! -Jeg?
Alt som skjer, er din feil.
Jeg var fornøyd med å være meg selv.
Jeg trengte ikke å være likeverdig eller forsvare meg selv.
Jeg hadde det fint.
Hele livet mitt har jeg latt andre ta valgene for meg.
Og jeg elsket det!
Du. Du satte disse grillene i hodet på meg.
Du gjorde meg lidenskapelig og uavhengig og blakk!
Bare hyggelig.
Beklager, den var så lett.
Jeg synes det er kult at hun ga fra seg pengene.
Hold munn, Ezra.
Jeg vet ikke helt.
Jeg vet ikke helt. Den føles for formell. Er den for formell?
Jeg liker den. Du kler den.
Jeg liker den skreddersydde stilen på deg.
Oftest er klærne dine så posete at man ikke ser figuren din.
Jeg forstår fortsatt ikke hva du gjør her.
Dette var flyttedatoen du oppga.
Jeg sa onsdag den 13.
Jeg hørte onsdag.
Sengetøyet ditt er som sandpapir.
Jeg skal brenne det sengetøyet. Kanskje mens du fortsatt ligger der.
Det minner meg på at Midge ringte.
-Hva? Når da? -For omtrent en time siden.
Vekte meg fra en god søvn.
Hun sa hun skulle møte deg på denne festen du skal på.
Flott.
Da drar vi visst ikke sammen. Greit.
Må hun holde deg i hånda, eller?
Nei, det må hun ikke.
Jeg kan bli med, om du vil.
Jeg kan trille deg rundt i en jævla barnevogn.
Jeg klarer meg selv. Mantraet mitt siden jeg var tre.
Bra for deg. Skru av lyset på vei ut.
Bare hyggelig.
Kan ikke åpne døra med senga nede.
Kan ikke ta opp senga uten at du ser meg kliss naken.
Ganske kinkig.
-Susie Myerson? -Ja?
Fra Susie Myerson og Co.?
Ja?
Er det sant?
Hvem er du?
Reggie. Manageren til Shy.
Vi må snakke sammen.
Jeg kan vel ta en pause fra all moroa.
Kommer du til å bli noe lykkelig i livet mitt, eller noe ulykkelig?
Jeg passer på jenta mi. Det er alt du trenger å vite.
Og hvordan er jenta di?
Er ikke Lou manageren til Shy?
Lou? Nei.
Lou er den hvite fyren som plateselskapene er villige til å forhandle med.
Lou er den hvite fyren som Nabisco liker å snakke med
når de vil at Shy skal representere dem.
Lou er den hvite fyren som hilser på ordførere
når de vil at fyren min skal få en nøkkel til byen.
-Lou er... -Hvit.
-Ja. -Jeg skjønner.
Lou er usedvanlig hvit.
Så hør her, Susie Myerson og Co.,
-jeg er sjefen. Skjønner du? -Jo da.
Så du skal være frekk på den måten?
Jeg er ikke frekk, jeg sa: "Jo da."
Alt går via meg. Jeg er vakten ved porten.
-Skjønner. -Skal du fortsette å være frekk?
Jeg er ikke frekk, jeg snakker bare.
Her skal du høre hva slags manager jeg er, Susie Myerson og Co.
Jeg har passet på Shy siden vi var barn som kastet steiner på tomme eiendommer.
Vi drev med lotteriet til Stephanie St. Clair før vi var ti.
Da han begynte å synge, samlet jeg inn pengene,
holdt ham unna trøbbel og hindret folk i å tvinge ham ut.
Jeg vil stå ved hans side når han trekker sitt siste åndedrag, om jeg ikke er død.
Jeg ville ofret livet for ham.
Det er det som foregår her. Forstår du?
Forstår du ikke?
Jeg er faen meg redd for å si noe.
Det har vært et godt møte.
Har du noen spørsmål?
Jeg har ett, om det er greit.
Vi fikk tatt disse bildene. Jeg har kontaktkopiene,
men jeg trenger penger til å trykke dem.
Så skaff noen penger.
Jeg trodde dere kunne gi meg et forskudd.
Ser jeg ut som bestemora di? Hvorfor skulle jeg gi deg penger?
Hun har ikke noen profesjonelle bilder.
Da burde du skaffe noen.
Det kan jeg ikke uten penger.
Det var ikke min idé at en søt, hvit jente skulle åpne for gutten min,
men Shy valgte det, og nå faller det i fanget på meg.
Reggie, ingenting faller i fanget på deg.
Å stappe fem dollar i lomma di til drosjen
er hvordan "La onkel Lou" gjør det.
Jeg gjør det ikke sånn.
Du kommer med kvitteringer, og jeg sier hva som blir refundert.
Greit.
Jeg tror vi er på vei tilbake til "du er sjefen" igjen.
Bra. Du hørte etter.
Når hun kommer, kan du i det minste møte henne?
Hun er fjollete, men du vil like henne.
Er ikke det henne?
Jeg lover at det lå en forbannelse over den kvelden!
Det var på Half Note, og en jente ved navn Sandra...
Ja. Jeg mente bare at jeg ville presentere deg.
Jeg vet alltid hvor gutten min er.
...skulte olmt på ham hele kvelden.
Så ropte de dakapo igjen, ikke sant?
Så Billy snudde seg for å tømme spytteventilen,
og tømte den rett på Cab Calloway.
Så ekkelt.
Den fyren smiler alltid, men han smilte ikke da.
Fyren sendte meg regningen fra renseriet også.
Takk for den, sjef, jeg skylder deg en.
Og dette er Slim.
Slim, alltid trofast.
Jeg visste at det var på vei.
-Lojale, kongelige Slim. -Han glemmer det aldri.
Han forlot meg i seks måneder for å spille med den sørstatsgutten, hva heter han?
Gutten med hoftene som stjal sounden til folket vårt?
-Elvis! -Elvis!
Så kom han til fornuften.
Og den ekte kongen var god nok til å la meg komme tilbake.
Så, Midge Maisel, det er gruppen.
Og gruppen, dette er Midge Maisel.
Dette er en morsom dame.
Reis deg, Midge, så de kan vise respekt.
Hei, Midge. Velkommen til familien.
Hallo, alle sammen. Hyggelig å møte dere.
Takk for at dere får meg til å føle meg som en av gjengen.
Du igjen.
Jeg igjen.
Jeg fikk beskjeden.
Takk for at dere ville møte meg.
Snakker de ikke engelsk?
Sett deg.
Heter du Joel Maisel?
Maisel. Trykk på "Mai".
Det heter jeg.
Maisel?
Mei. Jeg heter Mei.
Greit, hei.
-Hva er morsomt? -Du trodde jeg het Maisel.
-Kan vi sette i gang? -Dette er eierne.
-Hva heter de? -Du klarer ikke å uttale det.
-Hva er dette? -For å glemme det du så.
Nei, nei. Jeg vil ikke ha penger.
Det var ikke derfor jeg ville møtes.
Jeg må bare vite hvordan dette skal fungere.
Og de er helt sikkert eierne?
Ja.
Det er en gamblingbule, ikke sant?
-Ja. -Er det lovlig?
Jeg skal åpne klubb.
Det blir musikk og komedie, og jeg vil ha skjenkebevilling,
og jeg må bare vite om det kan komme rassiaer
eller om FBI vil slå ned døra eller noe sånt.
Ikke tenk på det. Det skjer ikke.
Hvordan kan du være så sikker?
Politifolk bryr seg ikke om oss.
De kommer bare når det er drap eller sånt.
Har det vært et drap?
Det var en spøk. De er faktisk veldig morsomme folk.
De tøyser med deg. Det har ikke vært noen drap.
Så klubben min kommer til å klare seg?
Jeg vil ikke slite meg ut med å gjøre den til en suksess bare for at det går skeis?
Den blir ikke en suksess.
Hva?
Mei, hva? Hva sa du?
Jeg fortalte hva du sa.
Klubben skal fungere. Jeg skal få den til å fungere.
Nei, du passer perfekt for oss, for du vil få svært få kunder. Skjønner?
Det stemmer ikke. Jeg skal tjene penger.
Jeg skal det!
De spør om du vil bli.
For hvis ikke river de i stykker leieavtalen
og finner en annen fiasko til lokalet.
Jeg blir værende. Greit? Jeg blir værende.
Og jeg skal tjene penger. Dere vil få se.
Vent, det var engelsk. De forstår engelsk.
Er de virkelig eierne?
Vi ses, Maisel.
Hei.
Hvor lenge har du vært her?
En stund.
Jeg så deg ikke.
Jeg var på det andre rommet. Jeg så deg der du var.
Ja. Så snart jeg kom, trakk Shy meg inn i gruppen sin.
Det er bra at han inkluderte deg sånn.
Du burde bli kjent med ham.
Ja, det var snilt av ham.
Dette er et vakkert sted.
Ja, det har sikkert en interessant historie.
Ja. Absolutt.
Miriam, jeg takler ikke dette.
Det er sært for meg med mange, og det er greit, jeg bryr meg ikke,
men det er for jævla rart at det er sært med deg. Det går ikke.
Hvis det er sånn det blir, så faen ta det, da blir jeg ikke manageren hennes.
Og det går bra. Virkelig.
Så...
Dette er kontaktkopiene fra fotoseansen.
Jeg satte ring rundt dem jeg likte. Se hva du synes.
Trodde ikke du kunne se dårlig ut på bilder,
men det er noen skikkelig dårlige bilder av deg her.
De fleste er veldig gode.
Jeg må bare finne ut hvordan jeg skal få trykket dem,
men det skal skje, og det blir flott.
Susie, jeg vil at du skal ha en "Co.".
Jeg vil at du skal ha mange kontorer og vinduer med utsikt
og et skilt utenfor og noen som henter kaffe til deg.
Jeg vil at du skal ha egen bil og sjåfør,
for du er en jævla dårlig sjåfør.
Jeg vil at du skal ha stor leilighet
med varmt vann og et skap med blazere.
Jeg vil at du skal ha bankkonto.
Jeg takler Sophie Lennon.
Du vil alltid være nummer én for meg.
Vi er verdens hviteste mennesker.