TILLÄGNAS GARY STEWART
-Tre timmar för att bli fin i håret. -Än sen?
Du måste börja komma i tid.
Jag var inte så sen.
Vi skulle vara här kl. 12.00.
Klockan är 12.30.
-Nu fattar du. -Jag ska inte inleda.
Det är inte poängen!
Om de ropar upp mig och jag är där, är jag inte sen.
Det är inte så det funkar. Det finns en tid att passa.
Hårklyverier.
Börja inte med din Gershwin nu.
Det här är allvar. Vi måste agera professionellt.
-Så var är din blazer? -Va?
Din fina nya blazer.
Du vågar inte ha den på dig.
Skulle jag vara rädd för en blazer?
Är du det?
Den måste kemtvättas.
Det här är allvar.
Kl. 12.30 är jävligt sent.
De steppar än.
Alla har kommit utom mrs Maisel.
-Vad är en mrs Maisel? -En sångare, antar jag, sir.
-Vem är ni? -Mrs Maisel.
-Jag sa ju det. -Han frågade mig.
Du är sen. Det här är armén.
Man får inte vara sen här.
-Tur att jag inte ska ta värvning. -Vi är inte sena.
-Va? -Va?
Vi skulle vara här kl. 12.30, och vi är punktliga.
Miriam Maisel är aldrig sen.
Du ljög för min skull.
-Skit på dig. -Där är hon.
Sergeant Mitchell Burns.
Ceremonimästare är major Buck Brillstein.
Under föreställningen kallar du honom "Buck".
Absolut.
Han säger ditt namn. Vinka, le och gå ut på andra sidan.
Får jag "le, vinka" istället?
Nej.
Så allvarlig du är. Var har din lilla pojke tagit vägen?
Menar du Tom?
Nej. Vem är Tom?
Min lilla pojke.
Avbryt, avbryt.
Okej, då jag går ut... Vänta, gör jag? Är inte det här mitt nummer.
Nej, bara ditt intro. Själva numret är 20 minuter.
Applåder, buga, presentera Shy Baldwin, lämna scenen, men stanna i närheten.
I slutet kommer alla artister in och sjunger White Christmas,
och sen foton med soldaterna. Okej?
Tänk om jag inte kan White Christmas?
Vem kan inte White Christmas?
Jag. Jag är judisk.
Jag menar, vi... Vi firar inte...
Jaså, White Christmas! Visst kan jag den.
Ta henne!
Fast grepp du har.
Jag tänker inte rymma. Jag är här frivilligt.
-Ta henne. -Hej då.
Alla har visst samma fasta grepp.
Miss America 1959, Mary Ann Mobley!
Du råkar inte kunna texten till White Christmas?
Allas favorithemmafru, mrs Maisel!
Gå.
Hej, killar!
Rockringsmästaren...
Kom.
Min tredje soldat idag. Det är så rykten startas.
Är det här vad som menas med "flygande besök"?
-Hej! -Oy.
Förlåt. Jag försökte... Är jag din bärare, eller? Här.
Shy Baldwin!
Jag försöker få lite information,
men om man inte har kängor och snagg, tar ingen notis om en.
Maisel?
-Jag väntade på ditt svar. -Varför svarade du inte?
Du uppträder halv två.
Du menar 13.30.
13.30 blir bra.
Jag använder militär tid.
Bra. Var redo klockan ett, ifall numren går fortare än beräknat.
Du menar väl 13.00?
Var kan jag göra mig i ordning?
Säg att jag säger rätt.
Hallå! Det tog en vecka att lära sig det där!
Ta henne till green room.
Det är armén. Är inte alla rum gröna?
-Du måste sluta. -Aldrig.
Hur fan ska jag ha de här nu igen?
Jag måste byta om.
Vänta, ursäkta. Vår plats.
De sa att jag skulle ta första bästa plats.
Nej. Man måste skriva upp sig. Har du gjort det?
Ingen sa åt mig det.
Du är så söt.
Tack!
Och redo. Ska du bara stå där?
Förlåt.
Så, första regel för framträdandet?
Säg inte "fan".
Regel nummer två?
Säg inte "fan". Klänning.
Och inga skämt om kukar. Soldater är känsliga för såna skämt.
Det är därför de är soldater.
Men skämt om stora kukar då? Ta emot.
Vadå "skämt om stora kukar"?
Du vet: "Vad har pysslingar gemensamt med killar med stora kukar?
"De är svåra att hitta och otroligt tursamma."
Eller: "Han hade så stor kuk att omskäraren fick ta med en machete."
Eller: "Hans kuk var större än Disneyland. Och roligare."
"Hans kuk var så stor att den inte alls var en petterniklas
"utan en Petrus Nikolaus."
"Hans kuk var så stor att fast han var otrogen mot mig
"var den ett större kukhuvud än han."
-Nej, inga kukskämt. -Städat ska det vara.
Är du klar? Jag ska ringa.
Jag är klar. Gå, bara.
Fred, telefon! Du måste beställa nåt.
-Vi har beställt Sanka. -Han har Sanka!
Susie?
-Fick du dem? -Ja, vi fick dem.
Men vi förstår inte poängen.
Poängen är att jag måste förhandla om Midges turnékontrakt,
och frånsett att säga att jag vill att hon ska åka,
vet jag inte vad jag ska begära.
Och de får inte tro att jag är en nolla,
så ge mig några tips.
Berätta vad andra komiker på hennes nivå tjänar
när de är förartister för nån som Shy Baldwin.
Okej, men det är en stor tjänst vi gör dig.
Jag fick smuggla ut kontrakten i min bowlingväska.
Nu saknar jag mitt bowlingklot.
Lugn. En dag är jag i en position att hjälpa dig.
Då gör jag det.
Tror du mig inte?
Jag vet inte. Du är så ombytlig.
Läs upp några siffror nu innan jag använder dina kulor som slagpåse.
Okej.
Georgie Jessel tjänade 10 000 dollar i veckan senast på Blue Angel.
För stort. Förartister vill jag ha.
Phil Silvers fick 12 000 i veckan.
Som förartist?
Nej. För The Phil Silvers Show.
Minns du vad jag sa om slagpåse?
George Burns tjänade tio dollar i veckan innan han träffade Gracie Allen.
George Burns tjänade 10 dollar i veckan 1921.
-Hur mycket är det idag? -Tio dollar.
Nej, jag menar i dagens penningvärde.
Tio dollar.
Fred. Söta, rara Fred.
Här har vi nåt. Murray Bringle tjänade 300 dollar som förartist för Lenny Fring.
Murray Bringle tjänade 300 dollar som förartist för Lenny Fring.
-Vem är Murray Bringle? -Ingen aning.
-Vem är Lenny Fring? -Ingen aning.
Om hon ska bli tagen på allvar måste hon begära nåt särskilt.
Ja! Du måste begära nåt särskilt.
Vadå? Sära?
Särskilda villkor.
Nåt i kontraktet som är specifikt bara för dig.
Som att alla kuddar i rummet ska ha kattbilder på sig.
Det tänker jag inte göra.
Du måste. Annars tar de dig aldrig på allvar.
Hur specifikt måste det vara?
Gleason begär två flaskor Old Forester bourbon, en välstekt biff
och ett foto av hur biffen såg ut innan den tillagades.
George Burns begär nya blommor, kubanska cigarrer
sex par sockor och en skål smörkakor.
Lenny Fring begär en ostduk, en bit rep
och ett exemplar av Gray's Anatomy.
Oj. Nu blir jag nyfiken på den här Lenny Fring.
Vill du vara snäll och skjuta mig i skallen?
En penna! Fort!
Vad sa de?
Säg inget. Då glömmer jag.
Okej, vad sa de idioterna?
Gleason minus George minus Gracie
plus Sahl, delat med Bringle...
-Vem är Bringle? -Förartist för Fring.
-Vem är Fring? -Spelar ingen roll.
Om jag har räknat rätt
verkar en förartist för Shy Baldwin
tjäna cirka 5 500 dollar på sex månader.
Oj. Då begär vi 5 500.
Nej. Vi begär 4 500.
Bringle fick 5 500.
-Bringle har en kuk. -Visst, ja.
Men det blir 4 050 dollar till dig och 450 dollar till mig.
-Verkligen? Det är en hel del. -Jag vet.
Jag tjänar inte så mycket på ett år hos B. Altman.
Jag vet.
Fyrahundrafemtio dollar, och så hyr jag ut min lägenhet till Jackie i andra hand.
Det betyder att jag kommer att tjäna mer pengar än jag gjort sen...
Nånsin.
Så vi skriver på.
Ja! Och vi måste komma på nåt specifikt.
Som smågetter i omklädningsrummet
eller att dina handdukar måste vara från Windsor Castle.
Kan vi få det? Det vore fint.
Du är fortfarande söt.
-Mrs Maisel! -Ja, sir!
Din tur!
Kl. 13.30 precis.
Än en gång, The Silver Belles!
Jag hoppas att ni är redo att skratta, för här kommer en väldigt rolig dam.
Hon kommer att vara förartist åt Shy Baldwin
på hans turné som börjar nästa månad,
och här får ni en förhandstitt.
Betoning på "titt", hon är snygg.
En varm applåd för mrs Maisel!
Upp med tuttarna.
Hejsan!
Oj!
Kära nån, så många khakifärgade uniformer!
Jag har just insett att det är en smickrande färg för de flesta hudtoner.
Jag vet att ni är lättade.
Jag vill bara säga hur mycket jag beundrar er allihop.
Jag skulle aldrig vara modig nog att ha samma kläder varje dag.
Min bror lekte med tanken på att ta värvning.
Han var förtjust i idén att tjäna sitt land,
men så fick han en gummisnodd i ögat, och så var den drömmen slut.
Ni har en massa regler här, vilket jag förstår. Regler behövs.
Kvinnor lär sig regler i damtidningar.
Jag kan inte göra nåt utan att konsultera Family Circle eller Harper's Bazaar.
Annars vet jag inte vilken röd nyans som karlarna tänder på.
Ett tips: Det är den som kräver minst tyg.
Ni har inte såna tidningar, eller hur?
Ni kunde verkligen behöva en Army Men's Monthly eller Gunboat Daily.
Ni vet, med nyttiga artiklar som
"Mode för skyttegraven."
"Ge din bössa det där lilla extra."
"Hur du får din befälhavare att lägga märke till dig."
Här är en: "Kamouflage: Stå ut fast du smälter in."
Och för er generaler i publiken: "Så tar du hand om dina meniga."
Här har vi det bästa:
-"Att skjuta män och trivas." -Rolig liten dam.
Det är hon.
Det kommer många stora underhållare hit.
Bob Hope har uppträtt på den där scenen.
Milton Berle. Två gånger.
Hur mycket skulle du behöva betala för att se Bob Hope på The Copacabana?
Massor.
Och lite till.
Ja, armélivet är ett bra liv.
Anställningstrygghet. Tre mål mat om dagen. Spänning. Resor.
-Gillar du att resa? -Visst.
Det är en fin organisation.
Vakna varje dag, stolt över att vara amerikan.
Stolt över att tjäna sitt land, du vet.
Verkligen.
Har du funderat på att ta värvning?
Jag? Nej.
En stark ung man som du.
Jag är inte så ung.
Kan du blåsa horn?
Nej.
Vi behöver en hornblåsare. Jag tänkte bara fråga.
Beklagar.
-Du har rätt sorts kinder. -Okej.
Det spelar ingen roll. Det finns plats för alla i armén.
Och... Förmåner så det stänker.
Jag vill inte ha nåt som stänker just nu, men tack.
-Tänk på saken. -Jag lovar.
Det stannar i mitt minne för evigt. Tro mig.
Ni har era egna uttryck här.
Det är så kul.
En soldat sa att han tänkte släppa på sirapen, och jag sa:
"Du, jag har blivit kallad mycket, men..."
Jag gav honom nästan en örfil. Jag måste akta mig här.
Vill ni dra lite jargong för mig?
Se till att jag förstår.
Säg några militära fraser.
Direktskydd!
Enkelt. Det är vad jag bär under klänningen.
Anfallszon!
Allt som inte täcks av direktskyddet jag bär.
Arriärskydd!
Babysalva.
Egen eld!
En hetlevrad tjej.
Fronteld!
Chockanfall!
Fronteld och chockanfall?
Är inte fronteld vad man får
om man chockanfaller fel tjej utomlands?
Tillbakadragande!
Grattis! Du ska bli pappa!
Gosse!
Ni får verkligen en flicka att känna sig välkommen.
Det var allt för mig idag. Jag är mrs Maisel.
Var rädda om er där ute, för ni är för rara att mista.
Tack och god natt!
Tack!
Vad är det?
Jäklar. Förlåt.
Hej. Minns ni mig?
Jag glömde helt att presentera Shy Baldwin.
Tack. Jag menar, han tackar.
Han är jättebra, en suverän sångare och en rar kille,
och han gav mig min chans, så... Här är han.
Vi får jobba på det där.
Så vad har vi lärt oss?
Vadå?
Att även när du får minnesförlust, gör du det bedårande.
Sluta.
Vi köpte det av en rar gammal dam.
Huset är underbart, mrs Maisel.
Mitt drömhem. Absolut.
Moishe lovade att vi en dag skulle ha ett sånt hem. I Queens.
Det finns ett jättefint träd. Ett hus behöver ett träd.
Vänta! Moishe, var är köket? Det finns inget kök på ritningen.
Vad har den häxan gjort med köket?
Du tittar på övervåningen, Shirl. Titta på bottenvåningen.
Letar du fortfarande efter en klubb?
-Ja, men jag hittar ingen. -Jag hörde om ett ställe.
Jag vill inte ha nåt att göra med dina lömska planer.
Det är min knappleverantör.
Han har använt lokalen som lager i 20 år och just sagt upp den.
Han har börjat med blixtlås.
Det var en klubb förut, sa han. Där finns en scen och en bardisk.
-Även möbler. -Verkligen?
Bra centralt läge. T-bana i närheten.
Är den fallfärdig?
Jag har bara sett rivningsfärdiga kyffen.
Jag ska själv rusta upp stället. Jag måste klara mig med enkla medel.
Du ska få adressen. Du kan titta själv.
En tant till glömde sitt läppstift.
Tack.
Åk dit och titta.
Säg det igen.
Vi ska bo i Queens!
Ja!
Verkligen?
Tack så mycket.
Den store Shy Baldwin!
Förlåt för det där med presentationen.
Det ska inte upprepas, jag lovar.
Susie Myerson, Susie Myerson & Associates.
Jag lovar att det inte ska upprepas.
Susie är min manager.
Trevligt att träffas.
Tack detsamma. En fråga: Har du nånsin varit fet?
Nej.
För du låter fet på dina skivor.
Shy, jag vet inte vad det var med mickstället.
I armén skiter de i allt som man inte kan döda nån med.
Lou, det här är Midge Maisel och Susie Myerson.
Min manager, Lou Rabinowitz.
-Hej. -Hej.
Myerson. Det är dig jag har pratat med sex gånger dagligen.
-Och du är Lou? -Ja.
Du låter inte tunnhårig.
Tack. Trevligt att ha er med oss.
Allt väl? Behöver ni nåt? Här.
När turnén väl börjar
har ni era vanliga dagtraktamenten,
men låt farbror Lou hjälpa er så länge.
För taxi, tåg, godis,
hårnålar, skönhetsprodukter, vad ni nu behöver.
-Tack, Lou. -Ingen orsak. Och jag behöver kontraktet.
Vi återkommer snart med ett motbud. Flera stycken.
Vi begär inte mycket mer, men mer.
Och vi har väldigt specifika önskemål, så var beredd.
Vi är riktiga idioter idag.
Okej, nu är det dags för lite allsång. Vad sägs?
Ska jag lämna er två i fred?
Jag älskar pengar.
De luktar gott. De känns sköna. De är fina.
Bli inte för kär i dem. Du kan mista dem.
Var finns det en telefon? Jag måste ringa.
Jag behöver en frivillig.
Ett ögonblick. Ethan, inte på golvet.
-Hallå? -Passar det illa?
Nej, då.
Ethan, inte på möblerna!
Vill jag veta?
Han har upptäckt stämpeln med Maisel & Roth.
-Oj, då. -Nåja.
Han kanske blir chef för postverket en dag.
Man kan ju hoppas.
Hur mår du?
Lite stressad.
Var är du?
Vadå, hur så?
Är det hemligt?
Nej, då.
Jag hör röster.
Jag uppträder på USO idag här i stan.
Uppvärmningsspelning före turnén.
-Har du uppträtt än? -Ja.
Gjorde du knallsuccé?
Ja, bokstavligen. Jag körde på en missil och sprängde förläggningen.
-Så... -Ethan!
Inte på din syster.
Fortsätt.
Förlåt att jag smög ut häromnatten.
Det är okej.
Jag måste upp tidigt och du sov så gott.
Du behöver inte förklara.
Okej. Bra.
Jag ville inte få upp dig.
Jag menar få upp dig,
men inte få upp som i...
Det är ingen stor grej.
Okej.
Jag märkte bara...
Vadå?
Du har inte ringt.
Inte du heller.
Jag vet. Jag trodde att du skulle ringa.
Jag trodde inte det fanns nåt att ringa om.
Zelda skulle ta hit barnen dagen därpå.
Jag skulle lämna av dem på onsdag.
Jag kan schemat.
Så varför skulle jag ringa?
-Midge? -Ja.
Är du arg?
Nix.
Har jag gjort nåt fel?
Nej. Du har gjort allt rätt.
Två gånger. Så tack för det.
En kväll, sa du och jag sa okej.
Jag trodde du skulle följa upp det. När nåt händer, följer man upp det.
Nån kommer och lagar diskmaskinen, sen ringer han och följer upp.
-Inte alls. -Jo.
Ingen reparatör i världen ringer och följer upp.
När vår diskmaskin gick sönder,
ringde reparatören och följde upp det, vilket jag uppskattade.
Om han ringde för att följa upp, var det inte diskmaskinen han tänkte på.
Har jag legat med diskmaskinsreparatören? Är det vad du antyder?
Nej. Jag menar att en diskmaskinsreparatör
ger blanka fan i din diskmaskin, så fort han lämnar huset!
Så det är så det är?
Du bryr dig inte om min diskmaskin längre?
Det är likgiltigt för dig om den fungerar.
Jag är ingen diskmaskinsreparatör!
Om du vet nåt om mig, så är det att jag inte kan reparera en diskmaskin!
Det vet jag väl! Det var inte det jag menade!
Så vad menade du?
Jag vet inte! Jag har helt tappat tråden i samtalet.
Du var väldigt tydlig med att det bara var en kväll.
Jag skulle inte vänta mig mer, och det gjorde jag inte.
Jag höll mig till manuset.
Jag gjorde som du sa.
Jag trodde bara att du skulle ringa.
Ville du att jag skulle ringa?
Har du ändrat dig?
Jag är inte arg.
Du, jag måste lägga på.
Ethan har pakettejpen, och jag ser inte till Esther.
Jag ringer dig sen.
Hej då.
Vem är det?
Det är jag!
Hej, raring!
Blommor?
Hade du sex med min syster?
Bara för att vara tydlig, det här är Chinatown.
Ja, det är det. Det nämnde inte pappa.
Ursäkta, visst är det här 227 Bayard Street?
Bayard.
Han talar visst inte engelska.
Vad skulle jag göra utan er, mrs Moskowitz?
Det är rörigt, men syltan är bra.
Mycket bra sylta.
Chinatown. Tror du att folk kommer till en klubb i Chinatown?
Om drinkarna är starka och musiken är bra.
Tack. Det är nog hyreskontraktet.
På kinesiska?
Och engelska, tack och lov.
Det ligger en död råtta där borta. Den måste vi få bort.
Oj, är det här priset? Det är bra.
Och en till.
Stackars liten, han svalde en knapp och kvävdes.
Och priset är fast i fem år?
Och jag får tillträde genast?
Jag tror jag kan ta över den genast.
Jag vet inte om jag är ett geni eller en idiot.
Vad tycks?
Vi har sett många råtthål.
Det här har i alla fall en bardisk, en scen och lite naturinslag.
Er optimism är smittsam, mrs Moskowitz.
Vem gillar inte naturen?
Vet ni vad? Jag tar den.
Det var allt för oss ikväll, killar!
Var rädda om er, och Gud välsigne Amerika!
Kära nån.
-Får jag ett foto, mrs Maisel? -Jag också?
Försiktigt, pojkar. Blåmärken är dålig reklam.
Vi sätter dig i jeepen för ett foto med mannarna.
Visst!
Inget går upp mot ett värmande julkortsmotiv som antyder gruppsex.
Ett foto i jeepen blir bra.
Okej, alla säger "arméomelett"!
Arméomelett!
God jul, killar!
Ett till!
Arméomelett!
Klart!
Tack, killar! Ha en fin jul.
Bra jobbat idag.
Tack, Mitchell. Lycka till med invasionen av Kuba.
Vi ses ikväll kl. 19.00.
Nu kör du med militär tid.
Vad betyder kl. 19.00?
-Sex. -Sju.
-Fan! -Vad händer då?
Det är dans på marketenteriet för soldaterna.
Alla artister förväntas delta.
Visste du om det här?
Ingen sa nåt om dans på marketenteriet. Vad tycker du?
Jag har ingen klänning.
Du har ju en på dig.
Alla har redan sett den.
Ta den du kom hit i, då.
Det är reskläderna.
Soldaterna skiter i vad du har på dig.
De föreställer sig dig utan kläder ändå.
Jag representerar Shy. Jag måste hålla en viss stil.
Jag vinner aldrig kläddiskussioner, så det blir inget av.
Men det är tradition. Det är för soldaterna.
Jag kan väl alltid åka hem och hämta kläder.
-Kan nån ge oss skjuts? -Det kan jag ordna.
Jag stannar nog här och väntar på dig.
Ska du inte åka hem och hämta din tjusiga blazer? För soldaterna?
Jag vill inte överväldiga dem.
Okej. Jag är snart tillbaka.
Fasen också!
Susie Myerson. Telefonsamtal till Susie Myerson.
-Susie Myerson. -Jaså, där är du!
Jag har letat överallt efter dig. Jag är i din lägenhet.
Vad tusan gör du där?
Jag gör den redo för när jag ska hyra den. Jag vill ju inte bo som du.
Försvinn från min lägenhet.
-Lugn. Jag tar bara några mått. -För vad?
Du behöver gardiner.
Hela jävla gatan kan se vad du gör här inne.
Inga gardiner.
Det är så trist. Ingen kvinnlig touch.
-Jackie! -Hur som helst,
det kom nån hit som vill prata med dig.
Vad? Vem?
Jackie? Jackie?
Vem då?
Varför bor du här?
Låt mig omformulera det.
Du bor inte här.
Inte nu längre. Jag förbjuder det.
-Sophie. -Jag är ursinnig på dig.
Hyran är låg.
Det hör inte hit.
Jag borde ha ringt, jag vet.
Så du borde ha ringt?
Jag bad dig att bli min manager.
Din manager? Det var som fan.
Inte ett ord till.
Jag erbjöd dig ditt livs chans,
och sen satt jag vid telefonen och väntade som en tålmodig oskuld.
Slutligen insåg jag att du inte tänkte ringa.
Jag tänkte ringa.
Så jag blev tvungen att komma till dig.
Här.
Under 14th Street.
Jag fick gå nedför trappor.
Jag tvingades vidröra ett dörrhandtag som var levande.
Jag tvingades tala med din man!
-Han är inte min man! -Jag är inte hennes man!
-Hur tänkte du? -Jösses, mitt hjärta.
Så varför bär nån som inte är din man min päls?
Det vet jag inte.
Det är iskallt här inne.
Sophie, jag beklagar verkligen. Kan jag ringa dig sen?
-Var är du nu? -På en USO-show.
Jag uppträder inte på såna.
Inte för din räkning.
Då vill jag inte höra om det,
eller nån annan ursäkt du hittar på.
Jag skiter fullständigt i det.
Förstår du vem jag är?
Hur stor jag är i den här branschen?
Ja.
Och likväl tvingar du mig att spåra upp dig.
Sista gången jag behövde spåra upp nån,
var för att tala om för Desi Arnaz att han hade gett mig gonorré.
Beklagar. Både det här och gonorrén.
Gonorrén var värd det, men inte det här.
Jag har varit tålmodig, men nu är mitt tålamod slut.
Jag vill ha ett svar på min fråga, och jag vill ha det nu.
Är du min manager
eller inte?
Rose, jag förstår inte varför du...
Vad är det där? Jag kräver att du förklarar vad du...
Okej, "kräver" är ett starkt ord.
Jag vill att du ser våra levnadsomkostnader.
Jag vet om dem. Röker du inomhus?
Hur mycket har Zelda i lön?
Zelda har 30 dollar i veckan.
Fel.
Vadå, "fel"? Du kan inte bara säga att jag har fel.
Zelda tjänar 60 dollar i veckan.
Omöjligt. Jag betalar henne 30 dollar.
Och jag betalar resten.
-Med vad? -Pengarna från mina förmyndarmedel.
Tror du verkligen att vi kan leva så här på din lön?
Tror du att Miriam kan ha alla sina dyra kläder
för att du undervisar på Columbia?
Semestrarna, middagarna, alla cocktailpartyn,
du tror att vi har råd med det, för att du undervisar
åtta hyperintelligenta, emotionellt efterblivna eunucker
att rita figurer på svarta tavlan?
Du överförenklar min undervisning.
Vet du nån annan lärare som lever som vi gör?
Kostar fyra liter mjölk 49 cent?
Inte en enda. De har sjabbiga kläder och gråaktig hy och dör unga.
Menar du att du har betalat för allt det här ur dina förmyndarmedel?
Ja.
Du sa att de var till att köpa födelsedagspresenter åt mig.
Tja, grattis på födelsedagen, Abe.
Sluta med det där larvet nu och skaffa tillbaka våra liv.
Det här är löjligt!
Allt prat om ägodelar och ditt och datt!
Titta på den här lägenheten.
Vem behöver alla dessa rum?
Ett vardagsrum, ett matrum, ett kök, två badrum.
Jag har ett rum, du har ett rum, Miriam har ett rum,
hennes barn har ett rum.
Och kronan på verket...
Ett helt rum för vår dotters kläder.
Kläder och kläder och ännu mer kläder...
Jag har aldrig brytt mig om det materiella.
Jag bryr mig om forskning och tankar
och att förbättra mänskligheten.
Se på mig nu. Jag har två tröjor på mig!
Herregud.
När blev jag en man som behöver fem sovrum?
När blev jag en man som behöver ett linneskåp?
När blev jag en man som behöver en husa?
När förändrades jag?
När blev jag en självisk, materialistisk man?
En sån som jag brukade förakta.
När du gifte dig med mig.
Det sa jag inte.
Hej! Det är jag!
Jag måste byta om och skynda mig tillbaka till arméflygfältet.
Vad har hänt med mina kläder?
Har du haft på dig alla de här klänningarna?
Om jag har...
För jag tror inte att du har levat länge nog för det,
ens om du har två per dag!
Okej, vad är det?
Vad menar du? Har du inte märkt vad som hänt?
Det gör hon aldrig.
Våra liv är snart på soptippen. Var tusan har du varit?
Hon har varit ute och gjort vad hon nu gör på kvällarna.
Det är väl också mitt fel, antar jag.
Ni vet vad jag gör på kvällarna.
Om du inte hade träffat mig hade jag inte varit mor till Miriam,
och hon hade sluppit prostitution och fortsatt vara gift istället.
Jag är inte prostituerad, utan komiker.
-Är det nån skillnad? -Ja. Prostituerade tjänar bättre.
Jättekul! Du borde satsa på komik.
Det har jag gjort.
Jag orkar inte med dig just nu. Jag har nog att bekymra mig om.
-Räkna ut var vi ska bo. -Okej.
-Hur vi ska betala för det. -Det räcker.
Och Zeldas lön.
Så du tog ut ilskan på mina kläder?
Han besparade dig besväret.
Vi måste ändå flytta dem, för det här är inte vårt hem längre.
Det har det aldrig varit. Columbia äger det.
Vi hade fått flytta förr eller senare.
Ja, när vi hade dött.
Det är ändå en deadline.
Blå klänning, blå klänning.
Vad håller du på med?
Jag behöver en klänning för ikväll.
Du ser? Självisk! Sån är den dotter vi uppfostrat.
Vänta lite, få inte grälet att handla om mig.
Det är knappast jag som är självisk här.
Vad menar du?
Jag kunde inte fatta det, när mamma berättade vad du gjort.
När jag gjorde vad?
Columbia? Säga upp dig? Ge upp våningen?
Jag är fortfarande chockad.
Den saken har ingenting med dig att göra.
Vad pratar ni om? Jag bor här! Mina barn bor här!
Men du borde inte bo här, eller hur?
Du borde inte bo här, och inte dina barn heller.
Du borde bo hos din man i ert eget hem.
Han har lämnat mig.
Ja, men sen kom en annan.
Ja, en läkare.
Vad tusan hände med Benjamin, förresten?
-Det vet du mycket väl. -Nej, det gör jag inte.
Vi tittade igenom tidskrifter, planerade menyer...
Och jag tvingades sitta med honom hela förmiddagen.
Det var inte rätt, har jag sagt.
Vad det en annan man?
-Nej. -Inte?
-Nej! -Inte?
Sluta tjata nu.
Du borde gå efter henne.
Mamma, kan vi avsluta det här samtalet?
"Kära Upper West side, tack för att du tog med ditt paraply.
"Jag är på The Den fredag och lördag kväll om du har lust att titta förbi.
"Annars ses vi nästa gång jag är i stan. Lenny."
-Vem är Lenny? -Lenny är ett tjejigt namn.
Lenny Bruce.
Bruce är ett skurknamn.
-Han är komiker. -Herregud.
Så den här Lenny Bruce är skälet till att du lämnade Benjamin?
-Va? Nej! -Han skickar blommor.
Jag tänker inte tillbringa förmiddagen med honom. Det kan du hälsa honom.
Hör vad jag säger. Han är bara en vän.
Tänk att du spolade en kirurg för att gå ut med en komiker.
Jag spolade inte Benjamin för Lennys skull.
Du är lättsinnig och flörtig!
Så går det när man låter nån ha ett helt rum för kjolar.
Så det är mitt fel att hon är som hon är?
Det sa jag inte, men jag är inte hennes shoppingkompis.
Nu har jag fått nog.
Jag är trött på att höra min man sen 31 år skylla allt på mig!
Ge mig skulden för att han inte är en frihetskämpe,
för att han inte är Che Guevara.
Löjligt. Che Guevara är inte judisk.
Jag beklagar att du inte var med om att störta Stalin,
att du inte har risigt hår och helskägg
och idkar otukt med syfilitiska poeter!
Din favoritbeatnik Jack Krack-a-wack
är säkert full av syfilis!
Menar du Jack Kerouac?
Vem då?
Jack Kerouac.
På drift! Herregud, du borde känna till honom. Du är ung.
-Jag läser inte. -Hur min dotter
kan sakna all intellektuell eller social nyfikenhet
eller ansvarskänsla är obegripligt för mig.
Lägg av, va.
Våga inte säga "lägg av" till mig!
Du vet inte ens vem Lenny Bruce är.
Du pladdrar på om yttrandefrihet,
men han blir arresterad för yttrandefrihetens skull.
Han pratar om saker som ingen vågar prata om.
Du förringar komik och mitt jobb.
Du vet inte ens om vad som pågår där ute.
Den här killen är äkta vara, men du bara fnyser åt honom.
Det är okunnigt. Du är okunnig.
Jag hittade klänningen.
Den kan du inte ha!
Den har legat på golvet och måste strykas!
Och du slutade ta pianolektioner!
När jag var åtta!
Du bara la av! Du saknar ihärdighet!
Jag avskydde pianospel!
Klart att du gjorde! Det ingick ju ingen utstyrsel!
Jag var usel på piano!
Grannarna klagade! Pianoläraren använde öronproppar!
Men du borde inte ha hoppat av!
Det sätter tonen för hela livet!
Jag måste gå. Jag har arbete att göra.
Du gav upp pianot, du gav upp ditt äktenskap, du gav upp Benjamin.
Du ger nog upp det här med komiken också.
Aldrig.
God kväll, mrs Maisel.
Här är det.
Hur kan du redan ha nycklarna?
Jag skrev på hyreskontraktet och fick nycklarna.
Joel Maisel är hård i affärer.
-Låt det bli känt! -Vad betalar du?
-Femhundra i månaden. -Det är som hittat.
Kolla! Du har redan en bardisk.
Och en scen. Den behöver säkert stöttas upp, men läget är perfekt.
Vad är det för en massa knappar?
En av pappas leverantörer använde lokalen som förvaringsplats.
Det var så jag fick höra talas om den.
Knappar. Buttons. The Button Club. Där har du namnet.
Jag har visst hittat min kreativa chef.
-Jag är dyr. -Inte enligt vad jag har hört.
Du har gjort ett kap, kompis. Verkligen.
Rätt tidpunkt också.
Mamma och pappa har det bra,
min skilsmässa är snart klar...
Fan också.
Det är okej. Säkert. Det är en ny början.
-Okej. När börjar vi? -Vi?
Jag är din kreativa chef. Försök stoppa mig.
Såvida du inte är Imogene, för hon kommer att försöka.
Vi behöver några kofotar, en massa sandpapper...
-Joel? -Jag vet inte.
Vart går dörren?
Jag har inte sett den förut.
Hyr du en lokal med en läskig, mystisk dörr?
Nej. Ja. Inte vet jag.
-Archie? -Jag vet inte.
Fan också!
-Fan också! -Det kan man verkligen säga.
Jag har redan skrivit på kontraktet och betalat insatsen.
Hej.
-Hej. -Hej.
Är ni de nya hyresgästerna?
Jag är den nye hyresgästen. Vad fan pågår där inne?
-Vad då? -Bakom dig. Där inne.
Ingenting. Vad heter du?
Strunt i det. Vad är det där? Vad är det där för människor?
En släktträff.
-Verkligen? -Ja.
-Din släkt? -Ja.
-Allihop? -Ja.
-Han som serverar drinkar? -Min kusin.
-Han hade namnbricka. -Jag har många kusiner.
-De höll på med hasardspel. -Va? Nej.
Vi såg tärningar och kortlekar.
De slängde pengar omkring sig.
Jag har alltid gillat den här lokalen. Vad ska den bli?
En klubb. Byt inte ämne.
Jag måste veta vad som pågår.
Jag vill inte bli inblandad i nåt olagligt.
Ingen blandar in dig.
Vad för slags klubb?
Jag har skrivit på kontrakt och betalat insats.
För länge sen var det här en klubb.
En trolleriklubb.
En kväll trollade killen bort en kvinna.
Hon blev aldrig sedd igen.
Vänta, vadå? Hände nåt med henne?
Nej, han var bara en väldigt dålig illusionist.
-Hör på... -Eller en väldigt bra.
Nej. Det där är inte sant.
Inte det där om släktträffen heller. Det där är inte din kusin!
Okej, det var trevligt att pratas vid.
Öppna inte den där dörren igen.
-Vänta. -Lämna oss i fred,
så lämnar vi er i fred.
Annars vadå? Försvinner jag?
Så löjligt.
Jag är ingen illusionist.
Fan också.
Det är okej.
Vi lämnar dem i fred, så lämnar de oss i fred.
Jag slutar.
Jag är här för att se Lenny Bruce.
Kuvertavgift 2,50 dollar, minimum två drinkar.
Okej.
Är det om man dricker båda drinkarna eller oavsett?
Oavsett.
Okej.
Mina damer och herrar, Lenny Bruce.
Tack.
Tack. Vilket varmt välkomnande.
Råkade nån av er se mig på The Steve Allen Show?
Jag uppförde mig jättefint, om jag får säga det själv.
Jag sjöng en liten sång.
Jag förargade ingen.
Ibland uppträder jag på nattklubbar där de har en skylt
med texten "endast för vuxna".
Jag har undrat mycket över den där skylten.
Jag antar att "endast för vuxna"
betyder att det jag säger skulle vara ett hinder
för en välanpassad samhällsmedlems utveckling.
Man resonerar som så
att barn imiterar det en skådespelare gör.
Det han ser under sina formbara år kanske han gör som vuxen,
så vi måste vara försiktiga med vad vi låter barn se.
I så fall får mina barn hellre se en porrfilm
än De tio budorden eller Konungarnas konung,
för jag vill inte att mina barn ska döda Kristus när han kommer tillbaka.
Det är vad de ser i de där filmerna, det där våldet.
Så låt mig ta med era barn till en snuskfilm.
Kom nu, barn, sätt er. Filmen börjar snart.
Det är inte Psycho, med en massa fula ord
som "döda", "stympa" och "skada".
Det är en snuskfilm.
Ett par kommer in, och...
Killen tar upp en kudde.
Han ska säkert kväva henne med den.
Det vore en bra början.
Så depraverat. Han lägger den under hennes ända.
Jösses!
Jag vill ogärna visa er barn sån smörja.
Nu höjer han handen.
Han tänker nog slå henne, och...
Nix.
Han smeker och kysser henne.
Så upprörande!
Nu kysser han henne lite mer, och hon säger nåt.
Hon skriker nog åt honom: "Ut härifrån!"
Nej, hon säger:
"Jag älskar dig, jag kommer."
Barn! Förlåt att jag måste visa er nåt sånt här.
Jag kommer att ha dåligt samvete för det hela livet.
Jag har aldrig ett en enda porrfilm där nån blev dödad på slutet
eller ens fick ett slag på käften,
eller där det fanns kommunistpropaganda.
Jag ser på kroppsspråket
att polisen tror att föreställningen börjar bli intressant.
Såg ni mig på Steve Allen?
Inte?
Synd. Ni hade gillat programmet.
Okej. Jag vill peka på det paradoxala Gud-skapade-kroppen-komplexet
hos anständigt folk som inte gillar den här snygga tjejen.
Om jag håller på och klär på mig och ser den här tjejen,
miss September, där borta, så tittar jag.
Nu räcker det, Bruce!
Men i vårt samhälle
måste man dra för förhänget och ta två dollar i inträde.
Följ med här. Nu.
Det är så det är med förtryck!
Lagen mot obscenitet, när allt kommer omkring,
vädjar den till det oanständiga?
Jag vill veta vad som är fel med att vädja till det oanständiga.
Jag vill att högsta domstolen talar om för mig
att det är fult att ha sex.
Ja, jag kommer.
Ni lät mig hålla på längre den här gången, tack.
Kom så går vi.
Ta den, du.
Griper de honom? Vänta, griper ni honom?
Sätt er.
Ni kan inte göra så. Han pratar bara.
Jag menar det.
Jag förstår att ni inte gillar det.
Det gör inte jag heller.
Det var obscent och motbjudande.
Den där flickan måste frysa. Vem vill se sånt?
Men det är väl inte upp till er att bestämma?
Lyssna på honom, han har två tröjor på sig.
För sista gången, sätt er ner.
Jag vägrar. Jag måste inte sätta mig ner.
Jag har rätt att stå upp, eller hur?
Är det olagligt att stå och prata nu? Eller bara stå?
Vill ni också bli gripen?
Att luta sig, då? Är det också olagligt?
Gandhi åkte i fängelse.
Galileo dog i husarrest.
Emma Goldman blev deporterad.
Jag bara drar skämt. Inget mer.
Fast du sa fel.
Gjorde jag?
Du kallade henne miss September. Hon var miss December.
Jaså?
Ja. Det fanns en julkrans i nedre vänstra hörnet.
Men du fick fram ditt budskap.
Blommorna var väldigt fina, förresten.
-Går du med? -Ja.
-Samma här. -Jag lägger mig.
Vilken fegis.
Ge mig ett kort.
Så vem mer känner du? Annette Funicello?
-Nej. -Ge mig tre.
Barbara Stanwyck?
-Nix. -Ava Gardner?
Nej, killar. Jag känner ingen av dem.
Men du är i underhållningsbranschen.
Vi umgås inte allihop.
Känner du Jayne Mansfield?
Ja, henne känner jag. Hon är gudmor till min katt.
Verkligen?
Nej! Oj, vad ni är lättlurade.
Jag lägger mig.
Myerson! Din vän är tillbaka, och hon letar efter dig.
Jäklar. Okej, jag måste gå.
Du, jag har triss. Om du slår det är potten din.
Jag har noll!
Hej!
Var har du varit?
Jag har varit här så länge att jag nästan måste åka hem och byta om igen.
Det är en fin klänning.
Tack. Var är Shy?
Jag vet inte.
Jag ser varken honom eller bandet här än.
De kan ha samma tidsuppfattning som du.
Mitchell, var är de andra?
Vilka då?
Shy? Bandet?
De kommer inte.
Vadå, kommer inte?
Det här är en dans för soldaterna. Vi behöver inget band.
Men du sa åt mig att komma.
Jag vet. Vi måste se till att det finns tillräckligt många flickor.
Ett rum fullt av tjejer som inte nobbar.
Vad pratar du om?
Basen är långt bort. Vi måste köra hit flickor från Jersey.
En busslast till kommer snart, så var inte orolig för arbetsbördan.
Ursäkta. Exakt vad förväntar du dig att jag ska göra med dem?
Dansa. Bara dansa.
Hon är ingen dansare. Hon är komiker.
Ja, men tyvärr är hon också extremt attraktiv.
Det var väldigt smickrande. Och jag dansade balett som flicka.
Du! Låt honom inte påverka dig. Förbli arg.
Det är hennes patriotiska plikt. Se dig omkring.
Tio procent av de här killarna kommer att dö.
Vi är ju inte i krig.
Hur ska de dö? I bilolyckor?
Snubbla på startbanan och bli överkörda av ett plan?
Det har hänt två gånger. Bra, bussen är här.
Det här är inte förödmjukande alls.
Kom, vi går.
Nej, det är bara en dans. Det kan jag göra för deras skull.
Oj, varifrån i Jersey kommer de ruggugglorna?
Du kommer att vara väldigt populär ikväll.
Tror du att bålen är spetsad?
Nu är den det.
Jo, du, innan du förnedrar dig totalt för ditt land
är det en sak jag måste tala om.
Att jag tyvärr är extremt attraktiv?
Det är inte det.
Jag har fått en ganska stor chans.
Spännande. Vadå?
Att bli manager åt Sophie Lennon.
-Vem? -Sophie Lennon.
-Du ska... -Vara manager åt Sophie Lennon.
-Du skojar, va? -Nu dansar vi!
Flytta på er.
Säg att du skämtar!
Jösses! Nej, jag...
För det måste vara ett skämt!
Det är bara inte möjligt att du tänker...
...att du tänker...
Ursäkta mig. Sluta, snälla.
Du, jag förstår att det är en chock och att du är arg.
Arg? Jag är inte... Sluta.
Jag är inte arg. Jag är för förbannad för det.
Det är ologiskt.
Sophie Lennon är min dödsfiende!
Säg inte "dödsfiende" i ett rum fullt av soldater.
Susie!
Jag bad inte om det här.
Hon bjöd hem mig, och jag gick bara för din skull.
-För min skull? -Ja.
Jag ville släta över all skit, så att hon skulle sluta bråka med dig.
Plötsligt pratade hon om hur jag försvarar dig
och kämpar för dig, och hon ville att jag skulle göra det för henne.
Den där psykotiska giraffen har försökt krossa mig i ett år.
Jag vet. Jag var där.
Hon är en mardröm. Ett monster! En medelmåtta! Hon hatar mig!
Hör på, Sophie är en stor stjärna. Förstår du?
Det här är affärer.
Vill du att jag tackar nej till en sån möjlighet?
Ja!
Jaha, och vad var det där snacket om Susie Myerson & Associates?
Det var din idé.
Om du är min enda klient,
vad ska då alla andra medarbetare göra?
Hjälpa dig att välja hattar?
Det här är min chans, och jag måste ta den.
Och vad förväntas jag göra?
Glömma att hon fick mig svartlistad från varenda klubb i stan?
Om jag är hennes manager kan jag sätta stopp för det.
Skojar du?
Min lägenhet kostar 40 dollar i månaden, och jag måste hyra ut den till Jackie.
Till Jackie!
En man som absolut kommer att sitta naken i min skinnfåtölj!
Jag har inget val. Jag har inte råd att tacka nej.
Om du tjänar 4 000 tjänar jag 400, vilket är mindre ifall du undrar!
Skit på dig!
Det här förändrar inget. Jag...
Du är fortfarande allt för mig,
men jag kan inte kalla mig manager
om jag inte beter mig som en.
-Så du tänker tacka ja? -Jag måste.
Abe Weissman!
Vänta.
Vad är det?
Betalade du min borgen?
Ja. Nåja, hon...
Jag betalade borgen.
Okej.
Tack.
Jag tackade honom för blommorna.