- Nu! - Ce s-a întâmplat cu ceilalți?
- Nu știu. - Unde e Pike?
- Cum se face că nu știi? - Respiră, bine?
Spune-ne ce-ți amintești!
Am încercat să ne duc la următorul vestigiu.
Umbrasyl mi-a întrerupt vraja.
Am reușit să ne transport aici, dar oare ceilalți au ajuns în altă parte?
Cel puțin noi suntem împreună.
Nu trebuia să încerc să fac vraja.
Dacă n-ai fi făcut-o, nu ar fi fost dispăruți, erau morți.
- Dar Pike, ea era... - Cu Grog și Scanlan.
Trebuie să credem că sunt în regulă.
Nu sunt singurii pierduți.
Unde naiba suntem?
Ei bine, încercam să ne duc la următorul Vestigiu al Divergenței.
Cred că ai reușit. E aici.
Pe undeva.
Bună, ghemotocule!
E cea mai frumoasă pasăre pe care am...
Prieteni, bun-venit în Tărâmul Zânelor!
LEGENDA VOX MACHINA
Fără Pike, nu avem un tămăduitor.
Și, fără Grog, nu avem pachetul de mușchi.
Și, fără Scanlan, avem...
Mai puține glume cu scule.
Iarba asta mă amețește.
Priviți!
Scanlan zicea că viziunea cu Tărâmul a fost ca o halucinație indusă de droguri.
Și că Arcul Fenthras era într-un copac răsucit dintr-o mlaștină.
El a zis și că laptele de oaie e lubrifiantul lui favorit, deci...
Ar trebui să verificăm lanțul ăla muntos.
Majoritatea mlaștinilor sunt alimentate din munți.
Cât de departe este locul acela?
L-am stricat?
Tărâmul Zânelor are cu siguranță simțul umorului.
Unul bolnav.
Este ceva aici ceea ce pare, De Rolo?
În tinerețe, am fost fascinat de Tărâmul Zânelor.
Misterul, pericolul.
Am citit orice text mi-a căzut în mână.
Nu trebuie să vă faceți griji. Luați-vă după mine și vom fi bine!
Se pare că trebuie să trecem prin asta, orice ar fi.
Cum se numea?
Da, un Crâng Treaz.
Mediul poate reacționa la starea fiecăruia.
Emanați o atitudine pozitivă și va rămâne inofensiv.
Priviți!
Ce prostie cât casa...
Vax!
La naiba!
E timpul pentru o abordare diferită.
Sunt plante. Nu le poți controla?
E ca și cum nu mă pot înțelege.
Nu-mi vine să cred că irosesc asta pe o plantă.
Inofensiv?
Bizar, asta nu ar fi trebuit să se întâmple.
- Nu înțeleg. - Ce altceva este nou?
Haideți, aproape am ajuns!
Scuzele mele! Cărțile nu pomeneau că ar fi carnivore.
Vax? Vex?
Unde este toată lumea?
Rahat! Mama mă-sii, Pike!
Pike!
Îmi pare rău, Pike!
- Ce am făcut? - A fost un accident.
Fă-mi o favoare, pune chestia aia jos!
Încetișor. Încearcă să nu te miști.
Trebuie să mă vindec.
Pikey, ai oprit sângerarea?
Încerc, amice.
Dar rana nu vrea să se închidă complet.
Cum?
Știam eu! Sabia aia e complet malefică!
Nu este.
Mă face puternic. Nu e nimic în neregulă cu ea.
Tocmai i-a sorbit sângele.
Chestia aia aproape a omorât-o.
Nu a fost vina sabiei!
Adică, poate m-a incitat puțin.
Te-a incitat?
Bine, amice, trebuie să scapi de ea.
Ei nu înțeleg.
Uite cât de puternic te-am făcut!
Grog, te rog...
Chestia aia a aparținut lui Sylas Briarwood...
Nu ești nimic fără mine. Sunt geloși.
Ai dreptate.
Chiar sunt geloși.
Îți vorbește?
Nu știu ce îți spune sabia aia...
Mi-e foame.
Grog?
Ce faci?
Amice, nu face asta!
Pe cine vei asculta?
Pe sabia aia sau pe mine?
Ucide. Foame.
Ce faci?
Nu, nu ascult! Îmi pare rău.
Neghiobule! Nu mă distrugi pe mine, ne distrugi pe amândoi.
Fă-o, amice!
Dacă acesta este sfârșitul, te iau cu mine.
Nu!
Cred că am mai trecut pe aici.
Pentru ochiul neinstruit, Tărâmul Zânelor poate crea confuzie.
Locul pare cunoscut pentru că peisajul se schimbă.
Ești sigur?
Pentru că mergem pe jos de ceva vreme, iar soarele este exact în același loc.
Există o explicație pentru asta.
Vedeți, timpul este un pic ciudat în Tărâmul Zânelor.
Hei, ce faci?
Se trezește.
Grog? Ne auzi?
Nu știu ce mă apucase.
Știu. Totul e în regulă acum.
Așa să fie?
Adică, credeam că l-ai vindecat.
Da. Am încercat.
Dar, orice a făcut Craven Edge, nu am putut repara.
Mușchii mei! Unde au dispărut?
Nu!
Pe toți zeii! Sunt la fel de pricăjit ca Vax!
Ușurel, amice!
Hei, îți stă bine să fii zvelt.
Și nu ți-ai pierdut barba.
Și, în plus, Pike spune că există un elixir de adus mușchii înapoi.
Poți prepara așa ceva?
Păi, nu fără ingrediente.
Dar cred că știu de unde putem obține ajutor.
Într-adevăr?
Unde suntem, mai exact?
Ei bine, după cum arată acele dealuri... înapoi în Tal'Dorei?
La naiba, Keyleth, chiar trebuie să înveți vrăji!
Grog, promit. O să te reparăm!
Începe să vorbești!
De ce ne spionezi? Cine ești?
Nimeni.
- Deci, poți să mă pui jos? - Cu plăcere!
Să încercăm din nou!
Cine ești și de ce ne urmărești?
Un simplu drumeț care se bucură de puțină distracție.
Puteți să-mi spuneți Garmelie.
Ce citești?
Nimic. Fără citit. Nu pot citi.
- Asta e o... - Nu.
Ciudat. Îți iei notițe despre noi, nu?
Nu deschide asta! Nu!
Nu eu le-am desenat.
Vai de mine...
Asta doar dacă nu vă plac.
Seamănă cu modelele.
De ce am trei penisuri?
Arta este subiectivă.
Nu trebuie să te superi!
Având în vedere că Garmelie vă poate trimite unde trebuie să mergeți.
Și de unde știi unde vrem să mergem?
Nu am spus unde „vreți” să mergi.
Am spus unde „trebuie” să mergeți.
Cărțile mele erau înțesate cu creaturi ca aceasta.
Mai bine-l ignorăm.
Ne-au ajutat de n-au mai putut cărțile tale până acum!
Percy încearcă doar să ajute.
Da. Am mai auzit asta.
Păi, acum, că desenatorul agasant a plecat,
mă pot concentra să croiesc calea prin...
Desigur.
Sigur nu ai nevoie de ajutor?
Cred că mă descurc.
Îmi pot simți puterea venind...
Am nevoie doar de un minut.
Haide, omule! Măcar lasă-ne să te ajutăm un pic!
Nu.
Doar puțin.
Bine, hai să-l mișcăm pe uriașul nostru!
Am lăsat ceva cale în urma noastră
Și mai avem încă drum de bătut
Și este din cale afară de greu Pentru că nu există bordeluri
De-a lungul călătoriei
Peste drumuri stâncoase și râuri
Străbatem anevoie ținutul ăsta neprimitor
Doar două suflete rătăcitoare Și o momâie uriașă
Lăsându-se pradă magiei
Îmi croiesc drum
Din vârful acestui munte de rahat
Spre fundul văii afurisite
Îmi croiesc drum
Și aș prefera să mă distrez Dar, în schimb, îl târăsc
După mine încă o zi
Îmi croiesc drum
Ușurel! Sunt aici, amice!
Nu pot nici măcar să beau.
Doamne, este mai rău decât moartea!
Nu ești în formă, Grog.
Dar sunt o grămadă de chestii la care te poți dovedi util.
Da? Care sunt alea?
Poți fi opritor de ușă, prespapier.
Ai putea trece drept un covor grozav!
Un covor?
Prietene, glumesc, serios!
Lasă-te pe spate! Haide, sunt lângă tine!
Nu vrei să-ți pătezi pieptul tău firav...
- Ce mai e? Iar am spus ceva aiurea? - E dulce.
Nu, faci mișto de mine.
Nu! Doar că nu am crezut că o să apuc să-l văd pe Scanlan, cel care îngrijește.
Nu este un lucru rău.
Păi, dacă ți se pare incitant,
îmi pot pune costumul de asistentă obraznică.
Stai! Nu, Pike, eu...
Doamne! Ce prost sunt!
- Scanlan! O mână de ajutor? - Poftim?
Doamne!
Plecați! Dispăreți!
Valea! Dați-vă de pe el!
E apă în față.
Cred că am găsit în sfârșit destinația noastră.
Bine ați venit în Tărâmul Zânelor!
Garmelie este aici să ajute când aveți nevoie.
Văd cu ochiul liber mlaștina pe care o căutăm, mulțumesc.
Se pare că ai toate răspunsurile, atunci.
Bravo ție!
- Percy, le studiezi? - Desigur. Sunt...
Ei bine, cred că se numesc...
Fie! Habar n-am. Garmelie...
- Și a dispărut, din nou. - Păi, sunt frumoase!
Ceea ce înseamnă că sunt probabil super-mortale.
Orice ar fi, ar trebui să continuăm să mergem.
Tot eu?
Glumeam la faza cu „mortale”. A fost o glumă.
Păi, asta e o problemă.
Aveți grijă!
Vax, uite!
Începe să crească?
Ce mama mă-sii?
Este un amalgam. Încercați să o descompuneți!
Drăcia naibii!
Haide! Plantele de pe tărâmul ăsta sunt de-a dreptul ticăloase!
Cred că am pus-o pe fugă.
Rahat! Nu, n-am reușit.
Talismanul!
Stai!
Mă ocup eu!
Nu.
Pe mine mă vrea.
Bun. Haide, pocitanie!
Keyleth! Vex'ahlia!
Ce bine! Eram îngrijorat că sporii ăia ar...
putea să vă afecteze.
Vex'Ahlia?
Hei!
Ești bine?
La naiba, fată!
Ești praf.
Nu așa îmi imaginam că ar suna vocea ta.
Știu, nu-i așa?
Am fost atât de rea cu voi...
Hai să nu ne mai certăm, bine? Vă iubesc atât de mult!
Și noi te iubim.
Cum?
Stăpâna.
Vax!
Atenție!
Mișcă-te!
- Ce faci aici? - Doar nu era să te abandonez!
Trebuie să existe o cale. O slăbiciune naturală.
Apa.
La semnalul meu, du-o în apă!
Și, armează!
Doar o clipă!
Percy?
Fir-ar să fie de treabă!
Pe toți dracii, mergi odată!
Acum!
Nu voiam ajutorul tău.
Asta e faza cu nobilii. Suntem cam încăpățânați.
Știu că am făcut greșeli.
Dar știu câte ceva și despre cum e să porți răul în tine.
Orice s-ar întâmpla, sunt alături de tine!
Creatura aceea.
Era atrasă de mine.
Ai văzut și tu.
În felul în care a reacționat totul.
E ca și cum tărâmul ar fi împotriva ta.
Este din cauza armurii. Stăpâna.
Nu știu ce se întâmplă, dar este ca și cum...
M-aș îndrepta într-o direcție diferită față de voi toți.
Apreciez că ești alături de mine, Percival!
Dar, acolo unde mă duc eu, nu cred că poți să mă acompaniezi.
Se simte ca o mahmureală fără partea distractivă.
Nu și pentru mine. Mă simt nemaipomenit!
De parcă mintea mea s-ar fi conectat cu natura la un nivel spiritual.
Vreau să spun, înțeleg acum.
Toți suntem doar prizonieri ai propriilor noastre neliniști,
în căutarea sensului în această...
Frate!
Pot gusta culorile, da.
Asta va fi tare!
O să ghicesc că ai avut de-a face cu asta.
Ei bine, ghicești greșit.
Garmelie a fost doar călător în această aventură.
Pentru următoarea aventură, Shademurk ne așteaptă.
- Shademurk? - Arcul acela al tău?
Arborele pe care îl căutați se află acolo.
Ați reușit să fiți de-a dreptul amuzanți, așa că Garmelie o să vă călăuzească.
Dacă îi acceptați ajutorul.
Tu ești specialistul.
Au scăpat.
Cu toate acestea, vă concentrați pe niște relicve.
Sunt cunoscute sub numele de Vestigii ale Divergenței.
Nu este decât unul dintre multele.
De ce ar trebui să-mi pese de fleacurile rasei umane?
Thordak, ar putea aduce extraordinar de multă putere în Conclav.
Ascensiunea noastră ar fi asigurată.
Este deja asigurată!
Ești foarte loial, Umbrasyl.
Caută aceste arme, dacă vor fi avantajoase pentru noi!
Dar nu-mi neglija bogățiile.
Neghiobul poate deveni zeu, sprijinit de eroi înarmați cu vestigii.
Dar el nu se gândește decât la aur.
Planurile lui Thordak vor fi dezvăluite în timp.
Și, când se va întâmpla, vom fi cu toții zei.
Sunt inutil.
Mă puteți înlocui foarte bine cu un cadavru.
Unul mort.
Nu-ți face griji, Grog!
O să te ajutăm să revii la forma ta obișnuită și vom găsi și restul echipei.
Everlight, te rugăm, protejează-i!
Oriunde s-ar afla.
Fraților!
Am ajuns.
Cum?
Un oraș.
Garmelie uitase despre acest cătun.
E destul de ciudat. Chiar și pentru acest loc.
Credeam că ne călăuzești spre Shademurk.
Da.
Într-o zi, a apărut de nicăieri. Bum!
Vai mie, va trebui să trecem prin el ca să ajungem la mlaștina voastră.
Acel oraș arată ca un oraș de elfi.
Asta pentru că așa și este.
Este Syngorn.
Ați mai fost acolo?
Am locuit acolo.
Cu tatăl nostru.
Subtitrarea: Karina Han
Redactor Robert Ciubotaru