Ja!
Grog! Grog! Grog!
Grog!
Nej.
Jo.
Du har gjort flokken stolt, Grog.
Nej, jeg beder.
Hvorfor?
Grog!
Nej!
Mere.
LEGENDEN OM VOX MACHINA
Sikke en herlig morgen af finde en sfinks.
- Fuck. - Fik du ikke nok søvn?
Selvfølgelig gjorde jeg det.
Masser af søvn, med dejlige drømme, hvor ingen døde.
Jeg sulter.
Nok. Vær så stille.
Jeg har intet, du kan spise lige nu.
Du vil ernære mig.
- Okay, okay. - Hvem taler du med, store fyr?
Træerne.
Ja, Keyleth lærte mig det.
Held og lykke med termitterne, træ.
Hey, Scanlan.
Har du bemærket, at Grog opfører sig sært?
Han er så dum, så det er svært at sige.
Tja, det er bare...
Han er så fokuseret på det sværd.
Helt ærligt, Pike. Bebrejd ikke en fyr for at...
Lege med sit sværd i ny og næ
Hvorfor kan du aldrig bare være oprigtig?
Er du ved at vænne dig til rustningen?
Det er svært at vænne sig til dødsgudindens relikvie.
Men du har hendes Levn nu.
Måske kunne du bede hende om hjælp.
Bede? Ravnedronningen?
Jeg tvivler på, at hun ville lytte.
Du kunne prøve.
Mand.
Der er det.
Rimecleft.
Stedet, jeg så i mit syn.
Hele bjergkæden er evigt kold.
Bortset fra Pyrah.
Der er faktisk en myte om det.
- Tusind... - Skal vi gemme myten til en anden gang?
Mine kugler er iskolde.
Det er svært at tro, her er en sfinks.
Jeg er kold som et lig.
Og jeg vil nødig gentage den oplevelse.
Nej, Percy. Jeg mente ikke...
Nej, tag den venligst. Jeg har det fint.
Her. Lad mig hjælpe.
- Fint trick. - Ikke dårligt.
Det bringer mig tilbage til Sylas.
Kan du huske, da du smeltede hans ansigt af?
Jeg kan godt lide kulde. Det får brystvorterne til at prikke.
Hvordan går det med dig, makker?
På det seneste har du været ret fikseret på...
Ja. Lige et øjeblik, Pike.
Kom her.
- Grog. Hvad har du... - Bare rolig, Scanlan.
- Onkel Groggy holder dig varm. - Nej, jeg...
Det er faktisk meget rart.
Men, Grog, det sværd ser ud til at...
Vil du hoppe lidt? Nu hopper vi afsted.
Folkens.
Hvad er det her?
Gamle runer?
Hvad står der?
- Jeg kan vist læse noget af det. - Ja, selvfølgelig.
"De søgende", tror jeg. Eller "tåber".
"Dette land..."
"Flygt fra dette land, for farerne kommer fra paradis"?
Kryptisk advarsel. Hvor sfinks-agtigt.
"Paradis." Det kunne betyde "himlen", ikke?
Som i oppe i himlen.
Volantire.
Jeg bliver aldrig træt af det her.
Flere søjler.
Måske hvis jeg...
Der er du.
Det var her, jeg så indgangen.
- Det ligner ikke nogen dør. - Det er vist pointen.
Kommer I, eller hvad?
Er der nogen hjemme?
- Hvad er det her for et sted? - Et tempel. En gammelt ét.
- Er de ikke alle det? - Ikke så gamle.
Det blev bygget for Divergensen,
før Katastrofen mellem mænd og guder.
Hvordan ved du alt dette?
Det ved jeg bare.
Kløgtigt.
Men ikke kløgtig nok til at lytte til mine advarsler.
Ikke det her igen.
Vi blev sendt af Osyssa.
Har min mage sendt jer?
Det er århundreder siden.
Ad.
Hun ser ikke andre, hvis du var bekymret.
Jeg er Kamaljori, vogter over den viden, som I søger.
Men før jeg afslører den, må I vise jeres værd i en udfordring.
Udfordring. Ja, det tænkte vi nok.
Hvad har du i tankerne?
Du er selvsikker.
Så lader jeg dig vælge.
Besejr De 70 Dødsgorgoner, overlev Elendighedens Evige Labyrint...
...eller sår mig.
Undskyld. Såre dig?
I mit evige liv har jeg aldrig mærket smerte.
Jeres udfordring er at skade mig.
Et hvilket som helst sår går an.
Giv os et øjeblik.
Dødsgorgoner lyder vildt sejt.
- Lad os tage den. - Hvad? Nej.
Lad os såre sfinksen.
Fyren er uendeligt gammel og har aldrig følt smerte?
Aldrig slået sin tå? Fået noget i øjet? Haft et indgroet hår på dilleren?
Vil du bekæmpe dét?
Vi skal ikke besejre ham. Bare skade ham.
Vi burde alle kunne ramme ham én gang.
Okay, din sfinkshed.
Vi vælger at såre dig.
Det var en skam.
Gorgonerne har glædet sig til at slås.
Nuvel.
Hvor er vi?
- Vi er i en anden dimension. - Fisketacos.
I vil alle få chancen for at såre mig i én-mod-én-kamp.
Hvem tør være først?
Hvad med Vex?
Virkelig, makker?
Jeg gør det.
Jeg lader ikke noget ske dig igen.
Du vil ikke kunne besejre ham.
Jeg er ikke til slagsmål.
Jeg sulter.
Okay. Jeg er først.
Nej. Ikke nu, Cravie. Vi er midt i noget.
Giv mig næring, eller jeg finder det selv.
Okay, okay. Jeg giver dig blod.
Lad os gøre det, sfinks.
Dødens Kappe.
Du er blevet rørt af Ravnedronningen.
Hvad ved du om det?
Det er en tung byrde at være Dronningens kriger.
Heldigvis...
...vil du ikke nå at mærke dens vægt.
Vax!
- Satans! - Hvad gjorde du ved ham?
Din bror lever, men han vil falde i intetheden for evigt.
Medmindre en af jer kan lykkes.
Hvem er den næste?
Fuck dig.
Stakkels pige.
Du har ingen familie, der bryder sig om dig.
Vex'ahlia!
Ganske formidabel.
Men du ved det tydeligvis ikke, hvor din styrke kommer fra.
Vent. Hvad sagde du lige?
Grog!
Okay. Fuck hans regler.
Vi slår ham sammen, før han kan reagere.
Vent. Der må være en anden måde.
Pike.
Tre på én gang. Hvor inspirerende.
Og nytteløst.
For nemt.
Måske glemmer han mig.
Og dig. Kun vittigheder og intet hjerte.
Jeg gad vide, hvordan I overbeviste Osyssa om at stole på jer.
Osyssa. Osyssa.
Før du besejrer mig, åh, mægtige sfinks,
så tillad mig et øjebliks fuldstændig oprigtighed.
Det er koldt udenfor
Og du er ikke okay
Du ville ønske, du kunne se hende
Du ville ønske, du kunne høre hende
Som dagene går
Uden dig ved min side
Jeg vil bare være nær dig
Jeg græder alle disse tårer for dig
Du er i mit kolde og håbløse hjerte i nat
Vil vi nogensinde kunne flyve bort?
Jeg har aldrig følt mig så ensom
Som når vi er verdener fra hinanden Med ingen ende i sigte
Skal vi altid leve i fortiden?
Jeg stirrer på timeglasset
Og længes efter et liv
Med dig
Du har gjort, hvad ingen andre har gjort før.
På grund af dig føler jeg smerte.
For du har såret mit hjerte.
Det må være løgn! Virkede det?
Jeg troede aldrig, at en dødelig kunne besidde visdom til at forstå.
For at kanalisere en sådan emotionel dybde må du virkelig kende til ægte kærlighed.
Ja.
Fyre, tøser, alt derimellem.
Der er så meget kærlighed i mit liv.
Faktisk...
...har jeg ingen.
Og sagen er, at jeg virkelig ønsker det.
Jeg kan bare ikke finde det.
Måske bør du stoppe med at lede
og lade kærligheden finde dig.
Det har jeg aldrig tænkt på.
Er vi i live?
Hvem skal vi takke for det?
Hvad rimer med "dine øjne så herlige"?
Hvad med "pæne lår, lad os være kærlige"?
Hvad fanden?
I er tilbage. Storartet.
Kom. Det er helt cool. Kam og jeg er venner.
I mit mange tusind år lange liv
er dette den klogeste vismand, jeg har mødt.
Hvad fanden?
Jeg beklager formaliteterne tidligere.
Det er en fornøjelse at møde jer, Vox Machina.
Og lige i tide.
Han vil fortælle os, hvor alle de andre Levn er.
Ikke helt, vismand.
I vil selv afsløre dem.
Med dette.
Levnet kendt som Myteklingen.
Den er forbundet til alle myter og legender, inklusive de andre Levn.
Men, Kammi, jeg har intet til dig.
Myteklinge, vis mig noget godt
Folkens, jeg er et andet sted.
Der er en sær himmel, lyserøde bjerge,
og en vanvittig skov med omvendte vandfald.
Det minder mig om at trippe.
Det lyder som Fey-riget.
Jeg ser nogen. Inde i et knudret træ.
Vex.
Det er den vildeste bue.
Er Fey-riget ikke et andet eksistensplan?
Det er ubelejligt.
En besværgelse kunne få os derhen, men jeg...
- Det vil måske virke. - Kiki. Kunne du mon prøve?
Ja, det kan jeg.
Jeg er i en by. Den ser bekendt ud.
Jeg tror, det er Westruun.
Og den er blevet invaderet.
Der er en flok fyre, der ligner Grog.
En af dem har et Levn. Kæmpe handsker.
De gløder.
Det er næppe vigtigt.
Okay, hvad sker der med dig?
Hvad var det?
Vi er ikke alene.
Jeg er bange for, I blev forfulgt.
Ned med jer!
Ja.
Kvinden havde ret.
Tak, gnom,
for at have fundet et Levn til mig.
Kom. Vi må kæmpe.
Med Kam på vores side, kan vi slå ham.
Del jer! Slå til, hvor sfinksen har såret ham!
Burde du ikke være uddød?
Ikke endnu, besudler.
Jeg er ved at lære det.
Heroppe.
Fjern dig fra ham!
Jeg har dig.
- Kan nogen se ham? - Flyv os væk herfra.
Kom så, Kiki!
Giv mig den strube!
Mere. Mere!
Så er det nok!
Nu, min præmie.
Nej!
Satans!
Nej, nej, nej.
Scanlan.
Kammi! Nej!
Tak, fordi du viste mig
Osyssa en sidste gang...
Levnet er mit.
Intet kan stoppe Kromkonklaven.
Og slet ikke jer.
Jeg sulter...
Efter blod.
Skynd jer!
Vidunderligt.
Kan nogen se en anden udvej?
- Jeg prøver at lave os én. - Grog.
Grog. Kom nu.
Kom, kød.
Kom så, Keyleth.
Stil jer her.
Venner.
Grog, vi er nødt til at gå.
Ja.
- Grog! - Mere.
Hvad laver du? Vi må afsted.
Mere.
Nej. Stop.
Hvad...
Pike?
Nej.
Pike?
Kom nu, store fyr. Afsted.
- Brug besværgelsen. - Jeg har brug for mere tid!
Det har vi ikke. Nu!
Hvad skete der med Pike? Hvor er hun?
Jeg ved det ikke.
Og hvor er Grog?
Og Scanlan?
Hvor er vi?
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Maiken Waldorff