‫כן!‬
‫גרוג! גרוג! גרוג!‬
‫גרוג!‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫הבאת גאווה לעדר, גרוג.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫למה?‬
‫גרוג!‬
‫לא!‬
‫עוד.‬
‫אגדת ווקס מכינה‬
‫איזה בוקר מקסים למציאת ספינקס.‬
‫- לעזאזל. - לא ישנת מספיק?‬
‫מובן שישנתי מספיק.‬
‫ישנתי המון, עם חלומות ממש נחמדים, שאף אחד לא מת בהם.‬
‫אני רעב.‬
‫מספיק. תהיה בשקט.‬
‫אין לי מה לתת לך לאכול כרגע.‬
‫אתה תאכיל אותי.‬
‫- בסדר, בסדר. - עם מי אתה מדבר, בחור מגודל?‬
‫עם העצים.‬
‫כן, קילת' לימדה אותי.‬
‫בהצלחה עם הטרמיטים, עץ.‬
‫היי, סקנלן.‬
‫שמת לב שגרוג מתנהג מוזר?‬
‫הוא ממש טיפש. די קשה להבדיל.‬
‫טוב, פשוט...‬
‫הוא מרוכז כל כך בחרב הזאת.‬
‫בחייך, פייק. אי אפשר להאשים מישהו ש...‬
‫משחק בחרבו מפעם לפעם‬
‫למה אתה לא מסוגל להיות כן?‬
‫השריון שלך... אתה הולך ומתרגל אליו?‬
‫קשה להתרגל למזכרת מאלת המוות.‬
‫בכל זאת, השריד שלה אצלך כעת.‬
‫אולי תוכל לבקש את עזרתה?‬
‫לבקש? ממטרונית העורבים?‬
‫איכשהו, אני בספק אם היא תקשיב.‬
‫אתה יכול לנסות.‬
‫בחיי.‬
‫הינה זה.‬
‫ריימקלפט.‬
‫המקום שראיתי בחזון ההוא.‬
‫הרכס כולו קר לעולמים.‬
‫טוב, חוץ מפיירה.‬
‫דווקא יש מיתוס בעניין.‬
‫- אלפי... - אולי נוותר על המיתוס?‬
‫הביצים שלי קפאו כקרח.‬
‫קשה להאמין שנמצא ספינקס במקום שכוח האל הזה.‬
‫אני קופאת כמו גוויה.‬
‫ואעדיף לא לחזור על החוויה ההיא.‬
‫לא, פרסי. לא התכוונתי...‬
‫לא. קחי אותו בבקשה. אני מסתדר.‬
‫הינה. תנו לי לעזור.‬
‫- היי. תעלול מגניב. - לא רע.‬
‫זה די מזכיר לי את סיילאס.‬
‫זוכרת שהמסת את הפרצוף שלו?‬
‫אני אוהב קור. זה מרטיט לי את ה"פיתמות".‬
‫אז איך אתה מרגיש, חבר?‬
‫כי לאחרונה אתה ממש מקובע...‬
‫כן. רק שנייה, פייק.‬
‫בוא הנה, אתה.‬
‫- היי, גרוג, מה אתה... - אל תדאג, סקנלן.‬
‫- דוד גרוגי יחמם אותך. - היי. לא. אני...‬
‫זה דווקא די חמים ונעים.‬
‫אבל, גרוג, נדמה שהחרב...‬
‫רוצה טלטול? קדימה. טלטל-טלטל-טלטל.‬
‫חבר'ה.‬
‫מה זה עכשיו?‬
‫כתב עתיק?‬
‫מה הפירוש של זה?‬
‫- לדעתי אוכל לקרוא חלק מזה. - כמובן.‬
‫"המחפשים", אני חושב, או "השוטים".‬
‫"ארץ זו..."‬
‫"נוסו מארץ זו מפני סכנות הבאות מגן עדן"?‬
‫אזהרה מסתורית. ממש "ספינקסי".‬
‫"גן עדן". אולי המשמעות היא "רקיע", נכון?‬
‫שבשמיים.‬
‫"ולנטייר".‬
‫לעולם לא יימאס לי מזה.‬
‫עוד עמודים.‬
‫אולי אם אני...‬
‫הינה את.‬
‫פה ראיתי את הכניסה.‬
‫- זה לא נראה כמו דלת. - אני חושבת שזה העניין.‬
‫אתם באים או מה?‬
‫יש מישהו בבית?‬
‫- מהו המקום הזה? - מקדש. קדום.‬
‫- לא כולם כאלה? - לא קדומים כאלה.‬
‫הוא נבנה לפני ההסתעפות,‬
‫לפני הפורענות בין האדם והאלים.‬
‫מניין אתה יודע את כל זה?‬
‫אני פשוט... יודע.‬
‫חכם מאוד.‬
‫אולם, לא מספיק חכם כדי להישמע לאזהרותיי.‬
‫לא שוב זה.‬
‫אוסיסה שלחה אותנו.‬
‫זוגתי שלחה אתכם?‬
‫לא התראינו מאות שנים.‬
‫אויש.‬
‫אבל היא לא הייתה עם מישהו אחר, אם אתה מודאג.‬
‫אני קמלג'יורי, שומר הידע שאתם מחפשים.‬
‫אבל לפני שאחשוף אותו, עליכם להוכיח שאתם ראויים, באתגר.‬
‫אתגר, כן, שיערנו כך.‬
‫על מה חשבת?‬
‫איזה ביטחון עצמי.‬
‫אם כך, אתן לכם לבחור.‬
‫תכבשו את 70 גורגונות המוות, תשרדו את מבוך הייסורים האינסופי...‬
‫או תפצעו אותי.‬
‫סליחה, חזור שנית. אמרת לפצוע אותך?‬
‫בתקופות חיי, מעולם לא חשתי כאב.‬
‫האתגר שלכם הוא לגרום לפציעה.‬
‫כל פצע יספיק.‬
‫תן לנו רק שנייה.‬
‫חבר'ה, גורגונות מוות נשמעות מגניבות בטירוף.‬
‫- בואו נעשה את זה. - מה? לא.‬
‫לפצוע את הספינקס.‬
‫הברנש חי מקדמת דנא והוא מעולם לא חש כאב?‬
‫מעולם לא דפק בוהן? דחף אצבע לעין? מעולם לא היה לו שיער חודרני בפין?‬
‫את רוצה להילחם בו?‬
‫לא צריך להביס אותו. רק להכאיב לו.‬
‫כל אחד מאיתנו אמור להצליח להנחית מכה אחת, לכל הרוחות.‬
‫טוב, ירום הספינקס?‬
‫אנחנו בוחרים לפצוע אותך.‬
‫חבל.‬
‫הגורגונות משתוקקות להילחם.‬
‫אם כך, בסדר גמור.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫- אנחנו בממד אחר. - טאקו דגים.‬
‫כל אחד מכם יקבל הזדמנות לפצוע אותי בקרב אחד על אחד.‬
‫מי מעז להיות ראשון?‬
‫מה לגבי וקס?‬
‫באמת, אחי?‬
‫אני אלך.‬
‫לא ארשה שיקרה לך שוב משהו.‬
‫לא תוכל לגבור עליו.‬
‫כוח הזרוע זה לא ממש הקטע שלי.‬
‫למה שאני רעב לו.‬
‫בסדר. אהיה ראשון.‬
‫לא. לא עכשיו, קרייבי. אנחנו באמצע משהו.‬
‫תאכיל אותי, או שאאכיל את עצמי.‬
‫טוב, בסדר. אשיג לך דם.‬
‫טוב, בוא נעשה את זה, ספינקס.‬
‫מגן הלך-המוות.‬
‫מטרונית העורבים נגעה בך.‬
‫מה ידוע לך בעניין?‬
‫זה נטל כבד להיות המגן של המטרונית.‬
‫למזלך...‬
‫לא תחיה די זמן כדי לחוש בנטל.‬
‫וקס!‬
‫- שיט! - מה עשית לו?‬
‫אחיך חי, אבל הוא ייפול לעד בתוך הריק.‬
‫אלא אם אחד מכם יצליח.‬
‫אז מי הבא בתור?‬
‫לך תזדיין!‬
‫בחורה מסכנה.‬
‫לא נשארה לך משפחה שבאמת אכפת לה ממך.‬
‫וקס'הליה!‬
‫אימתני למדי.‬
‫אבל ברור שאינך יודע מהיכן נובע החוזק שלך.‬
‫רגע. מה אמרת הרגע?‬
‫גרוג!‬
‫טוב. שיזדיינו החוקים שלו.‬
‫נכה בו כולנו ביחד לפני שיוכל להגיב.‬
‫רגע. חייבת להיות דרך אחרת.‬
‫פייק.‬
‫שלושה בבת אחת. כמה מעורר השראה.‬
‫וחסר טעם.‬
‫קל מדי.‬
‫אולי הוא ישכח ממני.‬
‫ואתה. רק בדיחות בלי אומץ.‬
‫מעניין איך שכנעתם את אוסיסה לשים בכם את מבטחה.‬
‫אוסיסה. אוסיסה.‬
‫לפני שתביס אותי, הו, ספינקס אדיר.‬
‫תן לי רגע של כנות צרופה.‬
‫קר בחוץ‬
‫ואתה לא בסדר‬
‫לו רק ראית אותה‬
‫לו רק שמעת אותה‬
‫כשהימים חולפים‬
‫כשאתה לא לצידי‬
‫רק רוצה להיות בקרבתך‬
‫כל הדמעות שאני מזילה עליך‬
‫אתה בליבי הקר וחסר הישע הערב‬
‫האם נזכה אי פעם לעוף מכאן?‬
‫מעולם לא חשתי בודדה כל כך‬
‫כששמיים וארץ מפרידים בינינו והסוף לא נראה לעין‬
‫האם נצטרך תמיד לחיות בעבר?‬
‫נבהה בשעון החול?‬
‫בכמיהה לחיים‬
‫איתך‬
‫עשית את מה שאיש לא עשה בעבר.‬
‫בגללך אני חש כאב.‬
‫שכן פצעת את ליבי.‬
‫אתה בטח עובד עליי. זה הצליח?‬
‫מעולם לא חשבתי שבן תמותה יכול להיות תבוני ומבין.‬
‫כדי לתעל כזה עומק רגשי, בטח יש לך אהבת אמת בחייך.‬
‫כן.‬
‫בנים, בנות, כל מה שביניהם.‬
‫המון אהבה... בחיי.‬
‫למעשה...‬
‫אין לי אף אחד.‬
‫והעניין הוא שאני ממש... מעוניין בזה.‬
‫פשוט נדמה שאין לי הצלחה.‬
‫אולי אתה צריך להפסיק לחפש אהבה,‬
‫ולתת לאהבה למצוא אותך.‬
‫מעולם לא חשבתי על זה.‬
‫אנחנו חיים?‬
‫למי עלינו להודות על זה?‬
‫מה מתחרז עם "יש בעינייך חן רב"?‬
‫מה לגבי "ירכיים נאות, תעשי לי נעים בגב"?‬
‫מה הקטע?‬
‫חזרתם. מעולה.‬
‫בואו הנה. הכול סבבה, חבר'ה. אני וקם חברים.‬
‫באלפי שנות קיומי,‬
‫הוא החכם הנבון ביותר שהכרתי מעודי.‬
‫מה הקטע?‬
‫אני מתנצל על הטקסיות מקודם.‬
‫זה עונג להכיר אתכם, ווקס מכינה.‬
‫ובדיוק בזמן.‬
‫הוא יספר לנו איפה נמצאים שאר השרידים.‬
‫לא בדיוק, איש חכם.‬
‫אתם תחשפו אותם בעצמכם.‬
‫בעזרת זה.‬
‫השריד הנקרא מית'קרבר.‬
‫הוא מחובר לכל המיתוסים והאגדות, כולל שאר השרידים.‬
‫אבל, קמי, לא הבאתי לך שום דבר.‬
‫מית'קרבר, תראה לי משהו שווה‬
‫חבר'ה, אני במקום אחר.‬
‫יש שמיים משונים, הרים ורודים,‬
‫ויער מטורף עם מפלים הפוכים.‬
‫מזכיר לי טריפ על סמים.‬
‫זה נשמע בערך כמו ממלכת פיי.‬
‫אני רואה משהו. בתוך עץ מעוות.‬
‫וקס.‬
‫זו קשת שנראית קטלנית.‬
‫ממלכת פיי אינה במישור קיומי אחר?‬
‫זה לא נוח.‬
‫לחש תזוזה יכול לקחת אותנו לשם, אבל אני...‬
‫- הוא עלול לא להצליח. - קיקי. את חושבת שתוכלי לנסות?‬
‫כן. אני יכולה.‬
‫עכשיו אני בעיר. היא נראית מוכרת.‬
‫אני חושב שזו ווסטרון.‬
‫ופלשו אליה.‬
‫יש כמה ברנשים שדומים לגרוג.‬
‫לאחד מהם יש שריד. כפפות ענקיות.‬
‫הן זורחות.‬
‫זה בטח לא חשוב.‬
‫טוב, מה עובר עליך?‬
‫מה זה היה?‬
‫אנחנו לא לבד.‬
‫אני חושש שעקבו אחריכם.‬
‫כולם להתכופף!‬
‫כן.‬
‫האישה צדקה.‬
‫אני מודה לך, גמד,‬
‫שמצאת לי שריד.‬
‫בואו. צריך להתערב.‬
‫כשקם לצידנו נוכל לנצח את המזדיין הזה.‬
‫להתפצל! תכו בו היכן שהספינקס גרם לו לדמם!‬
‫אתה לא אמור להיות נכחד?‬
‫עוד לא, המשחית.‬
‫למדתי לשלוט בזה כעת.‬
‫פה למעלה.‬
‫היי, תרד ממנו.‬
‫תפסתי אותך.‬
‫- מישהו רואה אותו? - תטיסי אותנו החוצה.‬
‫קדימה, קיקי!‬
‫תושיט לי את וריד הצוואר!‬
‫עוד. עוד!‬
‫מספיק!‬
‫עכשיו הפרס שלי.‬
‫לא!‬
‫אוי, שיט!‬
‫לא, לא, לא.‬
‫סקנלן.‬
‫קמי! לא!‬
‫תודה שהראית לי‬
‫את אוסיסה פעם נוספת.‬
‫השריד שלי.‬
‫דבר לא יעצור את קונקלוות הכרומה.‬
‫לא כל שכן, אתם.‬
‫אני רעב...‬
‫לדם.‬
‫מהר.‬
‫ממש יופי.‬
‫מישהו רואה מוצא אחר?‬
‫- אנסה לייצר לנו. - גרוג.‬
‫גרוג. בוא.‬
‫בוא, בשר.‬
‫תזדרזי, קילת'.‬
‫כולם להתקרב.‬
‫חבריה.‬
‫גרוג, צריך ללכת.‬
‫כן.‬
‫- גרוג! - עוד.‬
‫מה אתה עושה? צריך לעזוב.‬
‫עוד.‬
‫לא. עצור.‬
‫מה...‬
‫פייק?‬
‫לא.‬
‫פייק?‬
‫בוא, בחור מגודל. זוז.‬
‫- קילת', לחש. - אני צריכה עוד קצת זמן!‬
‫אין לנו. תטילי אותו כעת!‬
‫מה קרה לפייק? איפה היא?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ואיפה גרוג?‬
‫וסקנלן?‬
‫איפה אנחנו?‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬