‎GLORIA RĂZBUNĂRII
‎Dong-eun! N-am apucat să vorbim!
‎Doamne, ce coincidență!
‎Mă bucur să te văd.
‎Putem să vorbim puțin?
‎Mergem?
‎Pe aici.
‎Iartă-mă, Dong-eun! ‎Iartă-mă măcar de data asta!
‎Am făcut o greșeală atunci. ‎Nu-ți cer să înțelegi.
‎Nu am nicio scuză.
‎Îmi pare rău!
‎M-am căit toată viața ‎și nici că mă voi opri. Jur, Dong-eun!
‎Nici n-am început. ‎De ce ai îngenuncheat deja?
‎Mai încolo ce faci?
‎Știi că familia mea are ‎o curățătorie chimică.
‎N-am vrut s-o fac, dar ei…
‎Nu am avut de ales.
‎Eram toți tineri…
‎Toți facem greșeli în copilărie. ‎Te rog, Dong-eun!
‎Să fi fost o greșeală sau intenționat?
‎Ești nebună?
‎Sunt însoțitoare de zbor!
‎Asta înseamnă „intenționat”, ‎dră însoțitoare de zbor.
‎Atunci când rănești un om ‎știind că îl va durea.
‎Asta mi-ai făcut tu în fiecare zi.
‎Bine. Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău. ‎Am făcut ceva de neiertat.
‎Dar, Dong-eun,
‎poți să mă ierți măcar o dată?
‎Te rog, nu-i spune soacrei mele. Nu.
‎Nu o mai contacta.
‎Doar până mă mărit, te rog?
‎Mi-am depus deja demisia,
‎așa că, dacă nu mă mărit, ‎o să mor de foame!
‎Te rog, Dong-eun!
‎Schimbarea ta de atitudine e promițătoare, ‎dar prea din senin și stângace.
‎Nu vreau nimic de la tine, ‎nici bani, nici scuze.
‎Ai îngenuncheat, ai implorat ‎și ai încercat și să mă ameninți.
‎Să văd ce mai faci!
‎Futu-i!
‎Ce vrei?
‎Ce e?
‎Ce vrei de la mine, nenorocito?
‎Ți-ai pierdut telefonul, nu?
‎Da. Ăsta e telefonul pe care l-ai pierdut.
‎Tu l-ai luat?
‎Nu Myeong-o a trimis pozele?
‎Javră nebună!
‎Îți dai seama cât de multe știu ‎despre tine acum, Hye-jeong.
‎Ai o singură cale de a te salva, ‎gândește-te bine!
‎E ceva la care te pricepi.
‎Și nu mă voi mai întâlni ‎cu viitoarea ta soacră.
‎Voi fi de partea ta ‎până la moarte, Dong-eun.
‎Ce să fac mai întâi?
‎Dă-l dispărut pe Myeong-o.
‎Mulțumesc, domnule.
‎Ai grijă!
‎Ochii în față!
‎Mai ai ceva de spus?
‎Mă bucur să văd copii râzând.
‎E ca o reclamă la purificatoare de aer.
‎Nu vreau să mă însor. ‎Bărbații însurați sunt judecați aspru.
‎E „romantic” dacă nu ești căsătorit, ‎și „adulter” dacă ești.
‎- Nu? ‎- Sunt copii aici.
‎Ești un tată grozav.
‎Dar nu ești distractiv.
‎Ye-sol are simțul umorului.
‎Oare cu cine seamănă?
‎- Te-ai purtat așa toată ziua. Ce vrei? ‎- Zici că o să mă lovești.
‎Sunt copii aici.
‎Bun. Trebuie să vorbesc cu prietena mea.
‎Ai dat de Myeong-o?
‎Nu mai e nevoie.
‎Am aflat motivul azi.
‎Stai acolo! Dacă ridici mâinile, ai pus-o!
‎Pe aici!
‎Mâinile jos! O să ți-o iei!
‎Ce oră aveți?
‎- A sunat clopoțelul. ‎- La naiba!
‎Bei mult lapte? Nu mai e cazul.
‎Am avut dreptate, nu?
‎Are ditamai țâțele, nu?
‎Bună, Dong-eun!
‎Jucăria lui Yeon-jin e acum ‎profesoara fiicei lui Yeon-jin.
‎Coincidență?
‎Nu ți-a spus Yeon-jin? ‎I-am spus că nu a fost o coincidență.
‎Dacă nu e o coincidență,
‎înseamnă că pui asta la cale ‎încă din liceu.
‎E înfricoșător.
‎Nu te știam așa isteț.
‎Credeam că o să fii vreun sportiv.
‎De ce ți-e frică nu scapi, nu?
‎E prea târziu să te opresc
‎și nici nu poate fi evitat.
‎Te vei fi răzbunat ‎abia după ce suferă toți?
‎Ca în ploaia aia de vară?
‎Mai nou știi să te enervezi?
‎De asta am venit, să văd cum ai crescut.
‎Da.
‎Ai cicatrici, nu?
‎Ți-au mai trecut? ‎Nu le mai simți fierbinți?
‎Te-am întrebat ceva.
‎Sunt încă acolo.
‎Lasă-mă să suflu.
‎Te avertizez.
‎Nu te atinge de fiica lui Yeon-jin!
‎În niciun fel.
‎Ai primit periuța lui Ye-sol?
‎Am folosit livrare rapidă, ‎am zis că e urgent.
‎Tu…
‎ai fost?
‎Te avertizez și eu.
‎Nu o ajuta pe Yeon-jin!
‎Dacă o vrei pe Ye-sol, ‎eu sunt aliatul tău.
‎Nu Yeon-jin.
‎Nu știi, așa că lasă-mă să-ți spun.
‎Și eu am fost fiica cuiva.
‎Bine, Jae-jun?
‎Ca să vezi!
‎Mama spunea mereu
‎că trebuie să ascult de profesor.
‎Da.
‎Încântat, amico.
‎Un dar.
‎HA YE-SOL
‎Ziua Porților Deschise? Azi?
‎Da. Au venit mulți tați, ‎dar tata a fost cel mai tare!
‎Ha Ye-sol! ‎De ce nu ți-ai ținut promisiunea?
‎Ți-am zis să-mi spui
‎ce se întâmplă la școală. ‎Tot ce zice profesoara!
‎Trebuia să-mi spui despre asta!
‎Ți-am spus când luam cina acum ceva vreme.
‎Ți-am spus că vor veni toți tații.
‎Ce împrăștiată sunt!
‎Îmi pare rău.
‎Tatăl tău a vorbit cu profesoara?
‎S-au salutat?
‎Nu.
‎Tata a vorbit doar cu unchiul Jae-jun.
‎Unchiul Jae-jun a fost la școală? ‎În clasa ta?
‎Mi s-a părut interesant ‎că m-ai invitat la masă.
‎Eram curioasă ce voiai.
‎Dar nu mi-am imaginat așa ceva.
‎Ce înseamnă asta?
‎Nu înseamnă mare lucru.
‎N-am putut veni cu mâna goală.
‎I-am cerut lui Gyeong-tae ‎să-mi spună ce-ți place.
‎- Sper că e în regulă. ‎- Da, dar sunt puțin neliniștită.
‎M-ai nimerit la fix cu cadoul.
‎O știi pe Moon Dong-eun?
‎Aș vrea să știu ‎ce relație are cu Yeon-jin.
‎De unde o știi pe Dong-eun?
‎Jucăm Go împreună.
‎Ce mică e lumea, nu?
‎Yeon-jin știe că ieși cu mine?
‎Nu va ști, pentru că n-o să-i spun.
‎Nu sunt multe de spus ‎despre Yeon-jin și Dong-eun.
‎Am fost colegi de liceu,
‎iar Yeon-jin a agresat-o pe Dong-eun.
‎Un fel de…
‎violență școlară?
‎Nu „un fel de”. Exact asta.
‎Cum anume?
‎Rău.
‎Suntem în aceeași clasă, ‎dar n-am vorbit niciodată.
‎Nu, Dong-eun?
‎De ce ai nevoie?
‎Nu mă salută.
‎Bine, atunci.
‎N-am nevoie de nimic. O favoare.
‎Nu suport mirosul de înălbitor.
‎Dar e rândul meu să fac curat în baie.
‎Ce părere ai?
‎Cum adică?
‎Știi ce vreau să spun.
‎Te doare mai puțin ‎dacă amâni răspunsul?
‎Poți să faci curat în baie în locul meu?
‎Săptămâna trecută m-a ajutat altcineva,
‎dar s-a mutat.
‎- So-hee s-a transferat? ‎- Așa se pare.
‎Acum vom afla unde s-a dus.
‎Haide, răspunde-mi!
‎Chiar vreau să-ți aud vocea.
‎Ce faci
‎dacă te refuz?
‎Îmi plac răspunsurile rapide ‎și n-am răbdare.
‎Ce? Nu vrei?
‎Ce nerăbdătoare sunt!
‎Nu merge așa.
‎Myeong-o.
‎Nu poți aștepta nici un minut?
‎Așa a început.
‎S-a terminat ‎abia când Dong-eun s-a retras.
‎Întreab-o pe Yeon-jin ce s-a întâmplat. ‎Arde de nerăbdare să-ți spună.
‎Dong-eun nu a fost prima ei victimă?
‎Nu prea vorbești cu soția ta.
‎Încearcă azi!
‎O să plec acum.
‎Pot să-ți cer o favoare?
‎Când te vezi cu Dong-eun,
‎îi poți spune ‎că ți-am povestit toate astea?
‎Te rog.
‎Îți plac și alte jocuri de noroc?
‎Cândva am pariat pe viața mea.
‎Ai câștigat?
‎Plănuiesc s-o fac.
‎Haide! N-ar trebui să te străduiești ‎să învingi un bătrân!
‎Mai dă-i o șansă!
‎Își poate retrage ultima mutare, nu?
‎E priceput ‎pentru cineva atât de tânăr, nu?
‎Sigur.
‎Am pierdut meciul, domnule.
‎Poftim!
‎A sosit amicul meu.
‎Aici erai.
‎Să mergem!
‎Eu sunt amicul tău?
‎- Hai să mai jucăm! ‎- Sigur.
‎Ajută-mă! Am jucat trei runde ‎cu patru oameni.
‎Soția ta nu urăște că joci Go?
‎Ea urăște multe lucruri.
‎Încă se mai vând?
‎M-a invitat cineva cu care joc Go. ‎Nu știam ce să-i aduc.
‎Sunteți adorabili.
‎Presupun că tu chiar aștepți pe cineva.
‎Trebuie să dau un telefon.
‎Încă nu mi-am adunat gândurile.
‎- Locuiești în apropiere? ‎- Tocmai m-am mutat aici.
‎Semyeong e o zonă foarte bună.
‎Aerul încă e curat.
‎Nu m-am mutat aici pentru asta.
‎Ajut pe cineva să se răzbune.
‎Răzbunare, în țara asta?
‎Nu va fi ușor, mai ales că nu există arme.
‎Deși jumătate din țară știe ‎să tragă cu arma, nu?
‎Dar poți folosi cuțite.
‎Cu arma tragi de la distanță,
‎dar cu cuțitul, trebuie să te apropii.
‎Să te apropii atât de mult încât ‎să-ți vezi ochii oglindiți în ai lor și…
‎Îmi pare rău!
‎M-am uitat la Netflix toată ziua ‎fiindcă nu am pacienți.
‎Da.
‎Mi-am deschis un cabinet, să vii!
‎Am și mulți pacienți de sex masculin, ‎e în regulă.
‎Mult succes!
‎Sper să-mi plătesc chiria.
‎Mă refer la răzbunare.
‎Da.
‎Am nevoie și acolo.
‎Era înalt.
‎Avea cam 178-179 cm înălțime și 76-77 kg?
‎Și tu ești înalt, Yeo-jeong.
‎Aș vrea să fiu singurul tip înalt.
‎Ceasul, haina, pantofii și parfumul.
‎Îl prindeau de minune. ‎Nici prea mult, nici prea ieftin.
‎Cum să-ți explic?
‎Parcă era rupt din revista‎ GQ, ‎de la pagina 17.
‎Vezi tu, mama și tata sunt cam ciudați.
‎Ziua mea e pe 16 ianuarie
‎și le era greu să-mi aleagă cadourile.
‎Cred că eram în ultimul an.
‎Au zis să-mi ia ce apare pe pagina 16 ‎a numărului din ianuarie.
‎Uneori era o carte, ‎alteori era un aparat de cafea.
‎Uneori, o mașină sport.
‎Tot nu înțeleg ‎de ce Ha Do-yeong e pagina 17.
‎Când dai la pagina 16, ‎vezi mereu și pagina 17.
‎Dar uneori găsești ceva mai frumos acolo.
‎Pe scurt, ‎m-a enervat că era foarte mișto tipul,
‎și voiam s-o spun fără să înțelegi.
‎Te-a sunat?
‎Nu.
‎Credeam că mă sună ‎după Ziua Porților Deschise,
‎dar încă nu.
‎Probabil că nu-i convine ‎că nu controlează situația.
‎E clar, după stilul lui de joc.
‎Pe vineri după-amiază,
‎după program ‎și după ce își face planuri de weekend
‎și își organizează întrebările, ‎o să te sune.
‎Nu mi-ai răspuns la mesaje.
‎Unde ai fost?
‎Unde e Ye-sol?
‎Nu știi cât e ceasul?
‎Apropo, Do-yeong,
‎poate ar trebui să învăț să joc și eu Go.
‎Am o întrebare.
‎Ce?
‎Ești prietenă cu profesoara lui Ye-sol?
‎Ea e cea pe care nu o placi?
‎Am auzit că ai fost la deschidere.
‎Doamne, se pare că m-a înțeles greșit!
‎După cum ai observat, ‎eu și ea suntem din lumi diferite.
‎Dar am rezolvat. De ce? Ți-a spus ceva?
‎Deci e ceva de spus.
‎Cum ați rezolvat?
‎Mi-ai spus cândva
‎că profesoara lui Ye-sol e nebună.
‎Ar putea să-i facă vreun rău? ‎De asta voiai s-o scoți din țară?
‎Do-yeong.
‎Avem doi ani de relație și zece ‎de căsnicie. Doisprezece ani în total.
‎Ești soțul meu. ‎Ar trebui să-mi fii alături.
‎Dar tu mă cerți.
‎Indiferent ce ai auzit sau ce vei auzi,
‎nu te purta așa!
‎Tu, când alegi ceva,
‎alegi ce ți se pare mai strălucitor.
‎Și căsnicia noastră, la fel.
‎Îți plac corpul meu, vocea mea,
‎glumele mele și trecutul meu.
‎Îți plac toate.
‎Nu încerca să deschizi cutia Pandorei!
‎Te iubesc, Do-yeong.
‎Nu vreau să afli nimic.
‎Mă voi asigura ‎că nu iese nimic din cutia asta
‎și că Ye-sol rămâne nevătămată.
‎Deci, Do-yeong,
‎ne lași pe mine și pe Ye-sol ‎să strălucim în continuare?
‎Te rog.
‎Cutia asta nu e deloc strălucitoare.
‎Sunt invidioasă.
‎N-ar trebui să mănânc supă. ‎Șamanul mi-a spus să slăbesc 3 kg.
‎Parcă era de ajuns norocul.
‎Da, tu ești slabă!
‎Și ce? Încă nu m-am cuplat cu nimeni.
‎Cred că e frumos să ai noroc.
‎Tipul cu care te-ai potrivit. ‎Va avea parte numai de bine?
‎Nu e așa de rău.
‎Eu am semnul pământului, dar el nu.
‎Și asta e important? Ce interesant!
‎Ce are norocul meu?
‎Bravo tuturor!
‎- Bravo! ‎- Mulțumesc.
‎Cicatricea asta se vindecă greu.
‎E acolo de ceva vreme.
‎Vreți un bandaj nou?
‎Nu. Dar să nu mai primești nimic de la ei!
‎Îmi zgârie picioarele!
‎Ieși! Sunt în parcare.
‎Despre ce vorbești?
‎- Pune-i capăt. ‎- Cui?
‎Căsniciei tale.
‎Lasă-mă să fiu tatăl lui Ye-sol. ‎Ia-ți alt soț!
‎Ai înnebunit. ‎De asta te-ai dus la școala lui Ye-sol?
‎Nu schimba subiectul!
‎Îl iubești?
‎Nici nu poți vorbi cu el despre Dong-eun.
‎Pentru că ți-e teamă că nu te va apăra.
‎Nu, stai! ‎Din cauză că știi că nu te va apăra?
‎Dar eu știu totul.
‎Știu, dar ți-am fost mereu alături,
‎mereu lângă tine.
‎Asta înseamnă iubire.
‎Crezi?
‎Da. O iubire pe care n-am știut-o.
‎Nu-i așa?
‎Cred că da.
‎Nu m-am gândit niciodată la asta.
‎Te iubesc, Do-yeong.
‎Nu vreau să afli nimic.
‎Nu? Așa că…
‎Chiar așa e.
‎Chiar îl iubesc.
‎L-am iubit dintotdeauna.
‎Sinceră să fiu, Yeon-jin,
‎în ultima vreme, sunt încântată.
‎Myeong-o nu a plecat din țară ‎și nimeni nu poate da de el.
‎Să însemne oare
‎că asta e mărturia ta?
‎Ca să poți ascunde un caz,
‎nu trebuie să apară un altul?
‎Poftiți, doamnă! Aveți aici apa oxigenată.
‎Ați pățit ceva?
‎- Pune-o acolo și treci la treabă! ‎- Da.
‎M-a încântat gândul
‎că poate ai deschis neintenționat ‎cutia Pandorei,
‎încercând să-ți ascunzi urmele.
‎OFIȚERUL SHIN YEONG-JUN
‎Alo?
‎Ai timp la prânz mâine?
‎Să-ți dau ce mi-ai cerut.
‎De când s-a angajat la fabrică
‎și până a ajuns să lucreze la școală.
‎N-a primit amenzi ‎și și-a plătit toate facturile la timp.
‎Javra e un cetățean-model.
‎Dar mama javrei? Unde e?
‎Jeong Mi-hee?
‎Ai nevoie și de asta?
‎Mi-a mers când eram în liceu.
‎Cu cât ești mai sărac,
‎cu atât te trage mai în jos familia.
‎TIMP DE PREPARARE
‎Apropo, cine era în poză?
‎Pe mulți i-am recunoscut ‎din explicații și poze,
‎dar pe ea nu.
‎Femeia din stânga, cu șorț roșu?
‎E mama.
‎Vrei să știi ‎de ce am pus-o alături de făptași?
‎Pot să-ți pun altă întrebare?
‎Îți speli des așternuturile?
‎Da.
‎Pot să te întreb și eu ceva?
‎În sfârșit vrei să știi ‎ceva despre mine. Ce e?
‎De ce e codul la ușa din față 3724?
‎De obicei, codurile de acces ‎sunt zile de naștere, aniversări,
‎sau numere de înmatriculare.
‎Dar nu-mi dau seama ce e.
‎Poți pune altă întrebare?
‎Deținut 3724, ai un vizitator.
‎Îmi pare rău, doamnă.
‎După o vreme petrecută aici,
‎mi-am dat seama că am făcut ceva groaznic.
‎Indiferent de câte ori îmi cer iertare, ‎păcatul meu rămâne.
‎Știu că nu-l pot spăla.
‎Nu știam.
‎Poftim?
‎Nu știam
‎că un ticălos ucigaș ca tine
‎i-a trimis scrisori fiului meu
‎în tot acest timp.
‎Da. Eram instabil…
‎„Și nu suportam rigorile societății, ‎am greșit.”
‎Prostii. Scrii același lucru întruna.
‎Da, eu…
‎Eu… nu sunt mare scriitor.
‎Gura!
‎Cum îndrăznești să-ți bați joc ‎de fiul meu pentru o pedeapsă redusă?
‎Cum îndrăznești să-l chinui așa?
‎Nu pot ierta un ticălos ca tine.
‎Dacă mai trimiți ‎vreo asemenea scrisoare,
‎te omor.
‎Dar ești doctor.
‎Poftim?
‎Toți membrii familiei tale sunt doctori.
‎Nu mă poți ucide.
‎Soțul tău a dat ortul ‎din cauza unui acestui jurământ.
‎Nu fac asta ca să scap de aici.
‎Îmi place aici. E confortabil.
‎Fac mișcare. Primesc trei mese pe zi
‎și îngrijiri medicale.
‎Dar de ce trimiți acele scrisori?
‎Mă plictisesc.
‎Deci fiul tău se chinuie?
‎Nenorocitule!
‎HA YE-SOL
‎Bună!
‎Unde? La secția de poliție Jongno?
‎Cine a făcut-o? Tu? Sau tu?
‎Cine naiba l-a dat dispărut pe Myeong-o?
‎Poate a fost Yeon-jin.
‎Ne-a spus s-o facem noi, ‎poate a făcut-o ea.
‎N-ar face ceva atât de enervant.
‎Cumva tu ai fost?
‎M-a sunat pe mine fiindcă sunt șeful lui.
‎Adulții sunt considerați fugari.
‎Are 36 de ani nemernicul!
‎N-o să vină forțele speciale peste noi.
‎Deci tu ai fost. Tu îl căutai.
‎De ce crezi că eu?
‎De ce nu te incluzi pe tine?
‎Deci tu ai fost.
‎Tu. Curvă nenorocită!
‎Să întreb la poliție?
‎Da, ai dreptate. Eu l-am dat dispărut.
‎Și ce?
‎Ai spus că probabil e mort.
‎Dacă chiar e mort?
‎De ce sunt eu ciudată ‎că am dat dispărut un amic?
‎- Locuiește singur. Nu-ți faci griji? ‎- Asta a luat-o razna.
‎De când îți pasă atât de Myeong-o?
‎Înțeleg de ce te-a invitat în oraș.
‎Te-ai culcat și cu el?
‎Despre ce dracu' vorbești?
‎A invitat-o în oraș?
‎Mă trec fiorii.
‎Tu te crăcești pentru oricine, nu?
‎Ai făcut-o intenționat, nu?
‎Ce pui la cale?
‎Știi că iau droguri de la el
‎și că scot rețete ‎pe numele lui de ani buni, nu?
‎Și știi că pe mine mă saltă prima poliția.
‎De ce naiba ai chemat poliția?
‎Prea multe informații.
‎- Plec. ‎- Dă-mi drumul!
‎Dă-mi drumul!
‎Futu-i! Dă-mi drumul!
‎Dacă mă sună poliția,
‎o să te omor, nenorocito!
‎LIVRARE DE DIMINEAȚĂ
‎Ce-i asta?
‎E kimchi?
‎Nu.
‎Depune wonii și dolarii separat
‎și scoate dovada soldului.
‎Ce-i asta?
‎I-ai făcut pașaport lui Sun-a?
‎Ce?
‎Uite.
‎REPUBLICA COREEA ‎PAȘAPORT
‎De ce ai nevoie de pașaport?
‎Le voi trimite agenției de afară. ‎Te rog să le semnezi.
‎AGENȚIE STRĂINĂTATE
‎O trimit pe Sun-a ‎să studieze în străinătate.
‎În străinătate?
‎Încerc să grăbesc lucrurile.
‎O să fac ce mi-ai cerut ‎în ziua în care Sun-a pleacă din țară.
‎Sun-a va afla vestea
‎morții tatălui ei în Statele Unite.
‎Te-am mințit.
‎Nu vei lua cina cu fiica ta.
‎Tu o vei pierde pe Sun-a.
‎Dar Sun-a va fi ferită
‎de tatăl ei abuziv
‎și de mama ei, ‎care a fost implicată într-o crimă.
‎Asta e realitatea planului nostru.
‎Dacă vrei să ne oprim,
‎spune-mi acum.
‎COMPLEXUL EDEN
‎Sigur e adresa corectă?
‎Adresa lui Dong-eun?
‎Da.
‎Și-a schimbat-o înainte să se angajeze. ‎De ce?
‎Ești sigur că aici e?
‎Nemernica stă…
‎AP 301, COMPLEXUL EDEN ‎SEMYEONG 71, SEMYEONG
‎STRADA SEMYEONG
‎…chiar în fața casei mele.
‎Da, domnule.
‎A intervenit ceva.
‎Anulează-mi planurile ‎pentru weekend, luni și marți.
‎Scrie-mi dacă apare ceva urgent.
‎Da, domnule. Altceva?
‎Nu.
‎Unde ești?
‎Vreau să ne vedem.
‎Cât pot lua pe punct aici?
‎Sigur ai multe întrebări. Dă-i drumul!
‎Nu ți-e frig în hainele alea?
‎Credeam că mă întrebi ‎dacă te-am abordat intenționat.
‎Am vrut să fiu și eu imprevizibil.
‎Ce ai fi făcut dacă nu te-aș fi sunat?
‎O ședință cu părinții.
‎Dacă aș fi depus plângere?
‎E o școală privată și sunt influent.
‎Știu.
‎Mă bazez tocmai pe influența ta.
‎Un avocat m-a învățat să joc Go.
‎Mi-a spus că m-am născut ‎cu piatra neagră în mână.
‎Mereu am fost în avantaj. ‎Mereu mi-a fost ușor.
‎Dar jocul ăsta…
‎e greu.
‎Am multe întrebări ‎pentru tine și pentru Yeon-jin.
‎Dar vreau să te ascult pe tine mai întâi.
‎De ce?
‎Fiindcă pretinzi că ești victima.
‎Ai ajuns?
‎Da. Apartamentul 301.
‎Cât durează s-o deschizi?
‎Dar e ilegal, să știți.
‎Dacă era legal, nu te-aș fi plătit atât.
‎Apropo, nu sunteți ‎prezentatoarea Park Yeon-jin?
‎Și de aș fi, schimbă ceva?
‎CAPELA ODIHNEI
‎Deschide ușa și așteaptă aici!
‎Ce?
‎Bine.
‎Ai fost colegă cu Yeon-jin.
‎M-ai abordat intenționat?
‎Da.
‎Și ai învățat
‎și să joci Go intenționat?
‎Așa a început, dar a ajuns să-mi placă.
‎La jocul Go, construiești case.
‎Visam să devin arhitect în liceu, ‎dar am renunțat la idee.
‎Tu mi-ai trimis poza asta?
‎Le-am ales pe cele în care arăți bine.
‎Nu pare.
‎Unde locuiești?
‎Dacă m-ai abordat intenționat, ‎cred că foarte aproape.
‎Sunt gata să aflu.
‎Știu asta din experiență.
‎Chiar dacă ești pregătit, ‎acest tip de violență…
‎doare tare.
‎Am greșit.
‎Nu trebuia să o hărțuiesc.
‎Trebuia s-o omor de-atunci.
‎YOON SO-HEE, SEX FEMININ ‎18 ANI
‎PROCESAT 15 DECEMBRIE 2004