SLÁVA
Jsi vždycky takový sobec?
Všichni na tebe čekáme. Nemůžeš se tady učit sama.
Jdeš s námi, že jo?
Aha. Tongun.
Ty prý chceš na architekturu.
Kdyby tě něco zajímalo, ptej se.
Ve stavebnictví se fakt doznám.
„Vyznám“, pitomče.
To jsem říkal, krávo.
Řekls „doznám“, ty vole.
Nepoučuj mě, dutohlavko.
Nespěchej, na čas si dej.
Dej si záležet, až ke mně půjdeš.
Moje srdce září láskou, dnes v noci chci s tebou být.
Zpívej píseň lásky, když spolu stáváme se jedním.
Tvé nohy, co toužily uštědřit bolest jiným,
a všem, jež kráčely s nimi.
Tvé rty, co se smály neštěstí druhých,
a všem, jež smály se s nimi.
Tvé chlípné oči
a všechny, jež k nim s láskou vzhlížely.
Chci s tebou dnes tančit…
Tvá ruka, která trápila a ničila,
i ty, co ji držely.
A
tvoje duše, která se v každém okamžiku usmívala.
Tak daleko plánuju zajít, Jondžin.
Nedostane se ti odpuštění, takže…
se ti nedostane ani slávy.
Krávo debilní!
- Pusť. - Chováš se jako na střední.
Pusť mě!
Tak co, splnila sis sny?
Zdá se, že práci máš slušnou.
Jako mladá a krásná sis vzala vhodnéhmuže.
Vedeš šťastný život?
Určitě jsi v tomhle uspěla. Že ano, Jondžin?
No teda!
- Opatrně. - Kdy jste to chystali?
Hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí, milá Jondžin.
Hodně štěstí, zdraví.
Co chceš?
Musela sis o mém vztahu číst v novinách.
- O co ti sakra jde? - Hej!
Nech ji, jestli ji nechceš zabít.
Venku je plno studentů.
Hele, měj pochopení.
Jondžin je ještě dítě,
nezvládá svůj vztek.
Vy jste se vůbec nezměnili.
A ani vaše přátelství. Závidím.
Ty ses trochu změnila.
Na střední jsi byla černobílá,
teď jsi barevnější.
Myslíš?
Musím už jít.
Těším se na ranní vysílání.
Můžu vám občas napsat na web?
Každopádně, ráda jsem vás viděla.
Mimochodem, Čedžune,
nenapadlo by tě,
co znamená „barevná“.
SŠ SONGHAN HRDÍ ABSOLVENTI 2022
Tady máš tašku.
Nepřišel jsi do práce, celý den mi nebereš telefon.
Jsem dost zmatený.
Řídím teď častěji než ty.
Za co si, kurva, bereš výplatu?
Promiň.
Moc jsem se ožral.
Ještě něco?
Zjisti, co chystá Mun Tongun.
Mun Tongun?
Aha, ta ze střední?
Jo, ta, kterou jsi tehdy umlčel.
Kdy to budeš vědět?
Hele,
nespals s ní náhodou?
Neporodila ti dítě?
Seš sjetej?
Zbláznil ses?
Rozhodl ses být totální vůl?
Co? Vana bude ve třech?
Ne, nebude.
Mně kabelky nekupuje.
Teda, v noci je odsud krásný výhled.
Hele, nemám se k tobě nastěhovat?
Jak že se jmenuješ?
Hana.
Moje milá Hano.
Ty nepatříš k nejchytřejším, co?
Hano, vypadám, že jsem sjetý?
Řekneš mi falešné jméno, ale snít, to teda umíš.
Je mi z toho smutno.
Poslyš, Hano.
Máš rudé vlasy, že?
Jsou rudé.
Nevidíš?
Hano.
Víš, koho nejvíc nesnáším?
Annu ze Zeleného domu a Červenou Karkulku.
Když jsi teda taky zrzka,
chceš mít hrozný život, abys byla jako ony?
Co?
Zavolejte mě, kdyby pan Jun z pokoje 701 něco chtěl.
Jodžongu, můžu se na něco zeptat?
Zeptej se mě, on musí jít.
Nech to na mě, běž už.
Odcházím, protože ti věřím. Zavolej mi.
Zase přijdu.
O co jde?
Jodžong je syn ředitelky?
Vážně? Je ředitelčin syn?
Myslel jsem, že je dcera.
Růžová mu totiž děsně sluší.
Takže to je pravda.
Včera jsem to zjistil.
Pane,
takže Jodžongův otec je ten bývalý ředitel,
co zemřel, že?
Vážně to chceš řešit?
Najdi si to internetu.
Vážně ho zavraždil pacient, kterého zachránil?
Dnes je výročí úmrtí jeho otce.
Proto šel domů dřív.
Taky jste si to datum zapamatovala?
Jodžongova matka je moje sestřenice.
Aha.
Co?
Jsi doktorka, neměla bys kouřit.
Dům mám plný hrudních chirurgů.
Najedl ses cestou sem?
Budeš moct pít?
Tví strýcové už jsou opilí.
- Máš tu vzpomínku? - Napíšu ji teď.
Tumáš.
Patřil tvému otci.
Teď je tvůj.
Tak pojď.
Otec čeká.
MILÝ OTČE, JENŽ JSI ZASVĚTIL ŽIVOT UČENÍ
- Myslela jsem, že je duch. - Přišla schválně.
Dobře věděla, co dělá.
Nevíte, co chystá?
Mjongo, zkus to zjistit.
Kdo mi za to zaplatí a kolik?
Něco od tebe potřebuju.
Sakra, ta barva je trochu…
Hej.
Ukaž mi tamtu.
Mimochodem, Jondžin, jsi v pořádku?
Co když se na vašem webu začnou šířit nějaké řeči?
Co když po tobě cestou někdo hodí vejce?
Mun Tongun, svině!
:(
Do hajzlu.
BERUŠKA
Miláčku! Chutnal ti oběd?
Už se chystám domů.
Jo. Ale rozlila jsem si mléko na papuče. Byly pak mokré,
takže jsem bosky.
Jsi naboso?
To je nebezpečné!
Řekla jsi to panu učiteli?
Pan učitel Jang Wugjong už nás neučí.
Jak to myslíš?
Budeme mít novou třídní učitelku.
Brzo přijde.
Vážně?
Ale nikdo mi neřekl, že…
Zítra zajdu do školy.
Ráda ji uvidíš, je to tvoje kamarádka.
Co? Kdo?
Ta nová učitelka.
Paní Mun Tongun.
Jak že se ta učitelka jmenuje?
Vítáme vás.
Pomáhejte jí se vším,
co by ohledně naší školy potřebovala.
- Pane. - Ano.
Dobře se o paní Mun postarejte.
Jistě, pane.
Jmenuji se Mun Tongun
a jsem vaše nová učitelka. Pan Jang odešel.
Následující tři věci tady od teď nebudou nic znamenat.
Práce vašich rodičů. Peníze vašich rodičů.
A jejich kontakty.
A dodržujte prosím tato tři pravidla.
Nešikanujte ostatní kvůli horšímu oblečení,
kvůli horšímu autu nebo kvůli horšímu bydlení.
Pokud k šikaně dojde, celá rodina bude muset prosit
o odpuštění, včetně vaší mámy, co vám koupila hezké oblečení,
táty, co vás vozí hezkým autem, i prarodičů,
kteří vám koupili hezký dům.
Pojďme si to spolu užít.
- Ano! - Ano!
Pěkně si vyčistěte zoubky.
Ukaž, podej mi kartáček.
Odkud se asi zná s ředitelem?
Představil nám ji osobně.
Možná jsou příbuzní.
Pane Kangu, cítíte se jako dobrý člověk,
když se tváříte takhle nevinně?
Jste na to hrdý?
Promiňte.
Nejspíš s ním spí.
Nebo spala.
Nepochybně.
SEMJONG
Jesolina učitelka.
To jsi vážně ty?
Je bosky, protože se polila mlékem.
Má tak malé a měkké nožky.
Takže to není náhoda.
Vůbec ne.
Nic na mé cestě sem nebyla náhoda.
Vlezla jsem ti přímo do pasti, že ano?
Neuvěřitelné.
Myslela jsem, že si vezmeš blbce,
porodíš kopu blbých dětí
a povedeš blbý život. Klobouk dolů.
Jak dlouho jsi to plánovala?
To mě mrzí, že to nevíš. Jsi můj sen, Jondžin.
Říkala jsem, že se zase potkáme.
Vsadím se, že sis užívala každý den své cesty sem.
Bylo to tak těžké, že jsem se bála, že umřu.
Ale teď už je to zábava.
Tak jsi tehdy měla rovnou umřít!
Kvůli komu?
Zlý člověk jako ty si žije dobře.
Proč mám umírat?
Potkaly jsme se, protože žiju.
Dnešek jsem si užila.
Vítej v mé osobní tělocvičně, Jondžin.
Jo, to je pochopitelné.
Dostala ses až sem bez následků,
určitě vymyslíš něco zvráceného.
I nula jako ty umí být šílená osina v zadku.
Fajn. Tak se pěkně snaž.
Hodně štěstí.
HJEDŽONG: PAMATUJETE SI UČITELE KIMA?
PSALA MI JEHO ŽENA.
ČEDŽUN: ZNÁŠ KAŽDÉHO.
HJEDŽONG: JE MRTVÝ.
Je mrtvý.
Cože? Z tebe je učitelka?
Šla jsi na vysokou?
Ano, pane Kime.
A jenom díky vám.
Děkuji, pane Kime.
Já mu to vezmu.
Otec má astma.
Květiny nesnese, hlavně lilie.
Tak si ten pugét nech pro sebe.
Gratuluju.
Složil jsi zkoušku na inspektora.
Jak už o tom víš?
Jel jsem hned sem.
První část jsem složil, teď ještě rozhovor.
Ale z toho mám dost obavy.
Nemusíš se bát.
Jsi z rodiny skvělých učitelů.
Když jsem u vás byla, sundal jste si hodinky.
Drž už hubu!
Tati?
Ty hnusná ženská pijavice!
Ty odporná čůzo!
Ty!
- Tati! - Ty!
Tak co,
budeš spokojená, až mi zničíš život?
Kdybych věděl, že se tohle stane,
- zabil bych tě rovnou! - Tati!
Bál jste se o mě, když jste mi ničil život?
Tongun, počkej. Taky se uklidni, ano?
Tati, běž už dovnitř!
Lidi se dívají! No tak!
Ta čůza lže! Vůbec ji neposlouchej!
Tongun.
Tak mluv.
Co se tady děje?
Přišla jsem za tebou,
než to napíšu Úřadu školství.
Úřadu školství?
Já moc dobře vím, že jsi nevinný.
Jenže
já jsem taky byla nevinná.
Ty jsi teď dospělý, Suhane, ale já byla…
jenom 18letá holka.
To jsi byla ty?
To s panem Kimem?
Co konkrétně myslíš?
Jeho smrt,
nebo jeho trest?
Tati!
Už začínají přicházet gratulace.
Já budu taky táta, tati.
Otec pro své dítě udělá cokoli, že?
Co to…
Co to říkáš?
Zbývá mi už jenom hodnocení.
Už jsem skoro inspektor.
Budu se ti snažit pomáhat.
Jsem sice v důchodu, ale…
Suhane, otevřeš okno?
Ne.
Nebuď takový.
Víš, že v naší práci se fámy šíří rychle.
Z tvé pověsti jsou fámy a z fám je tvoje pověst.
Vracím ti hodinky.
Tak jo.
Suhane, prosím, otevři okno.
Teď už zbývá jediné,
co pro mě můžeš udělat.
Zůstaň slušným otcem,
který získat Medaili za služby.
Udělej to pro mě. Prosím.
Suhane, prosím, to okno…
Tati!
Co se stalo panu Kimovi,
to si způsobil on, ne já.
Jestli hledáš dalšího viníka,
pak to jsi ty, ne já.
Svině.
Jo, takhle tě znám.
Jsem rád, že ses nezměnila.
Takže,
pobavíme se o tom, co tě zajímá?
Maminko?
Tvoje dcera Jesol je nevinná, hodná
a laskavá.
Ona zřejmě bude tvůj trest.
Zabiju tě.
Opovaž se zkřivit Ha Jesol jediný vlas.
Uvidíš, co se stane.
To jsem zvědavá.
Co se stane?
Už jsi mi zničila tělo a pošlapala duši.
Co víc ještě můžeš?
Dát ji do jiné školy? Na to zapomeň.
Přesunout mě? Na to zapomeň.
Odteď budeš prostě trpět.
Tak jako kdysi já.
Do prdele!
Kolik mám poslat na pohřeb?
Ježíš, zas mi píše jeho žena.
100 000 wonů se platí za spolužáka, 500 000 za přítele,
milion wonů za mazlíčka
a 50 000 wonů za učitele.
Kolik pak dostanu ke svatbě?
Sto.
No ne!
Wonů.
Sakra.
Promiňte, pane, můžete si podržet deštník?
Na místě spolujezdce je víno od pana tajemníka.
Je od pana Šina z Handžinmaru.
Aha. To si klidně nechej.
Pana Šina stálo určitě přes milion wonů.
Cože?
To ale nemůžu, pane.
No, já mám plné ruce.
Tak drahý dar nemůžu přijmout.
Já ani nevím, jak se něco takového pije. Vážně, pane.
To já tě mám přesvědčovat, což jsem už udělal.
Takže nevím, co řešíme.
Pane.
Tak si v sámošce cestou domů kup víno za 10 000 wonů.
Kup si i sýr.
Nejdřív vypij to levné a potom tohle.
Tak se to naučíš pít. Uvidíme se zítra.
Víš, co jsem si dřív přála?
Tati!
Tátův vitamínek! Tátův poklad!
Přála jsem si,
abych dokázala zapomenout na tvé jméno i tvou tvář.
Takže kdybych tě potkala, přemýšlela bych,
kdo vlastně jsi.
Doufala jsem, že bych si tě ani nepamatovala.
Taková představa je hrozná, že?
Že můj svět se točí okolo tebe.
A protože se točí okolo tebe,
svět, v němž bude žít tvá dcera, se bude točit okolo mě.
Budu žít s příšerným vztekem, které ona bude snášet
jako cenu za mou pomstu.
PRO JONDŽIN
Co se stalo? Kdo ti to udělal?
Mám tu fotku, co jste mi poslala.
Fotku Sohi taky dobře využiju.
Děkuji vám.
Musela jsem to udělat.
Byla jsem tehdy mladá.
Byly jste si se Sohi blízké?
Máte vložky, prosím? Bez křidélek.
Moment.
Roztok peroxidu vodíku a mast na popáleniny.
4 700 wonů.
Ne.
Když ji šikanovali,
jenom jsem…
přihlížela.
A pak jsem byla oběť já.
Takže teď
budu pachatel.
Sice pozdě, ale už nehodlám jenom přihlížet.
Takže
tohle je začátek dlouhé bitvy?
Ano.
Pak ti můžu říct jediné.
Vyhraj, prosím.
Jako 18letá Tongun i jako 36letá Tongun.
Fandím vám oběma.
Dobře.
Já
určitě vyhraju.
Tady jsi. Bál jsem se, že nepřijdeš.
Proč bych nepřišla?
Vidělas je.
Neřekls jim, že se se mnou stýkáš.
Proč bych to říkal?
Vsadil jsem na tebe všechno, co mám. Jdu do toho.
Takže…
jestli to nedotáhneš, seš mrtvá.
Už jsi jedla?
Budu stručná.
Nemusíš, proberme to u jídla.
Co máš ráda?
Haló?
Láhev sodžu, prosím.
Proč nejíš?
Už jsem jedla. Co ta věc, kterou jsem chtěla?
Dáš si?
Už jsem i pila.
Sařin drogový účet.
A info o Hjedžondžinu chlápkovi.
Co ty vlasy?
Odpovídaly.
Vážně? Takže Čedžun má fakt dítě?
- Kde? - To bude můj trumf.
Ty máš tohle.
„Márnice“? Co tam je?
- Fakt je to dobrý? - Ano, jestli chceš peníze.
Sám si můžeš ověřit, kdo tam je.
Takže tohle mi vydělá prachy.
Jo?
D-3. Přímo tady.
JUN SOHI, 15. 12. 2004
Takže…
Jun Sohi tady je
přes deset let?
Přesně tak.
Účet je přes 100 milionů wonů.
Podle policie sebevražda, ale rodiče nesouhlasí.
Neberou nám telefon.
Bez souhlasu rodiny nesmíme tělo odvézt.
Můžu…
Můžu ji vidět? Chápete, to tělo.
No, to asi ne…
- Jste blízká rodina? - Ne.
Byli jsme přátelé. Na střední jsme se hodně bavili.
Potom vás musí doprovázet člen rodiny.
I pro nás to je problém.
Pokuste se přesvědčit rodinu, ano?
Klidně se toho těla můžou vzdát, ano?
Chceš vědět, co chci?
Chci, aby Mjongova motýlí křídla vyvolala hurikán?
Mjongo žádná křídla nemá, Jondžin.
Něco tak krásného si nezaslouží.
Mjongo je moje SD karta.
Jenom ho vložím do foťáku a vyfotím si to, co chci.
To bude pěkný balík.
Já čumím, Tongun. Vyrostla z tebe zajímavá kočka.
POKOJ 701 PACIENT: JUN ČONGHWAN
Vy jste ho ze 701 přesunuli?
Vy to nevíte? Dneska ráno upadl do šoku.
Jste v pořádku?
Nepálí vás to?
Jsem v pohodě.
Jesol! Šikanoval tě někdo ve škole?
Uhodil tě někdo?
Mami, co se děje?
Pokud tě učitelka potrestá, není to v pořádku.
Popálil tě někdo něčím?
Proč by to někdo dělal?
To by bylo ošklivé.
Za to by se mělo vynadat.
Půjdu hrát s kamarádkami videohry.
Jesol!
Vždycky chodí jednou týdně, v pátek.
Asi tři z pěti fotek už mám ostré.
GO KLUB PAGODA
Go jsem se naučila velmi rychle, Jondžin.
Měla jsem jasný záměr.
Vyhraješ tak, že soupeři zničíš pečlivě vystavěnou hru.
Je to krása.
Dlouho jste tady nebyla, že?
Ne. Musela jsem vydělávat.
Co děláte?
Ničím naivní muže a přivádím je k slzám.
Vydělala jste hodně?
Ani ne.
Jsem dobrý člověk.
Kde jste se naučila go?
Vedle v parku.
Každá vaše odpověď mě překvapí.
20 000 wonů za kolo, že?
Poslední svoboda.
Tohle už nezvrátím.
Platíte v hotovosti, že ano?
Co?
Aha.
To byla zábava.
50 000 wonů za kolo.
Ještě jednu hru?
Mimochodem, Jondžin,
chceš doopravdy vědět, proč ráda hraju go?
To by byl hazard.
Opravdu?
Když hraješ go, v tichosti projevuješ své touhy.
Svádíš, necháváš se svést. Vysvlékáš soupeře donaha.
A pokud ti to neoplácí,
potom…
je to jenom partie go.
To by se mi líbilo. Hazard.
Překlad titulků: Lucie Olešová