LOV OM KRIMINEL LAVALDER
Jeg havde tænkt på det længe.
Du havde nået destinationen. Vejvisning afsluttet.
Jeg spurgte, om du gjorde noget forkert. Svar mig, din mær!
Vis mig respekt, for fanden!
"Hvad, hvis nogen eller noget havde prøvet at hjælpe mig?"
Fandens også!
Hvor skal du hen?
Tror du, nogen vil hjælpe dig, hvis du løber den vej?
Det her slutter for os i dag.
Du må ikke slå hende!
Stop nu! Jeg slår dig fandeme ihjel.
Sun-a, nej! Lad være!
Mor ordner det hele.
-Lad være. -Nej.
Jeg gør det. Jeg er nødt til det.
Dig anholder de, men jeg er mindreårig, så lad mig.
-Flyt dig, mor! -Nej, lad være.
Det må du ikke.
Jeg gør det gerne. Lad nu være, Sun-a!
Sun-a.
I er satme begge to fra forstanden!
Du er en god rollemodel, hvad?
Ja, du er sgu en god rollemodel.
Du trænger til et lag tæsk! For fanden!
Vil du stikke mig med den der?
Hvad? Gør det bare. Stik mig! Din dumme mær. For fanden.
I er begge to fra forstanden.
Fint. Skal det være i dag?
Hvad? Så kom. Gør det nu. Hvor vil du stikke mig?
Måske en ven eller en gud.
Du rører ikke Sun-a.
Jeg dræber dig.
Eller vejret måske. Hvis ikke det,
så et skarpt våben.
Nu dør vi alle sammen, din sæk!
SØGER KVINDELIG MEDARBEJDER KONTAKT MIG
SEOUL JOO SYGEHUS
Du fik 12 sting i alt.
Du skal tage antibiotika, så du må ikke drikke eller ryge.
-Jeg går i gymnasiet. -Præcis. Så lad være.
Ny forbinding hver tredje dag.
-Yeo-jeong, professoren går stuegang. -Okay.
Frøken Kim.
Må jeg få en tår?
-Af kaffen? -Nej.
Hold ham fra drikkeautomaten.
Okay.
En fuld mave holder doktoren fra døren, ikke?
LEE SE-DOL 0 VS ALPHAGO 3
FEM ÅR EFTER DUELLEN
Hvem er Lee Se-dol?
Tak, fordi du har undervist mig.
-Jeg håber, du bliver en god læge. -Er det sidste lektion?
Hvorfor?
Vi må spille videre. Du har ikke slået mig.
Det er heller ikke dig, jeg vil slå.
Jeg går nu. Jeg skal undervise nogen.
Skal du bygge et hus?
Det tjener en tutor ikke nok til.
Nej. Huse er noget, man arver.
Men…
Hvordan kan du sige farvel efter al den tid, vi tilbragte sammen?
Hvilken retning går du i?
Jeg ved det jo.
Jeg ved, du er i fuld fart et sted hen. Selv nu.
Men jeg ved ikke, hvor det er.
Helt ærligt vil jeg også
et sted hen, men jeg har ingen pejling.
Din mor er direktør
på Seoul Joo sygehus, ikke?
Du er allerede nået frem.
Fra du blev født, har du sikkert hørt:
"Du er ankommet til din destination" utallige gange.
Jeg ser vejrkanalen hver morgen.
Nogle vintre er varmere, end de var før.
Og tyk tåge opstår,
når en varm vinter følger en koldfront.
Fordi de holder varmen,
ved de ikke, hvor koldt det er udenfor.
Deres liv er fredfyldt og lykkeligt.
GYODAE CAFÉ
Hvor skal vi mødes? Giv mig en destination.
LEE SEOOK-JAE
Jeg skrev nogle få detaljer bag på billederne.
Sammen med anden indsamlet information.
Jeg vil have flere oplysninger end dem.
Også om direktør Kim Shin-tae.
Okay.
Du kan betale mig mindstelønnen i otte timer om dagen.
Du betaler transport, mad og andre omkostninger.
Godt.
Vi laver ikke altid noget lovligt.
Mit arbejde kommer altid først.
Okay.
Det vil taget noget tid, men vi får ikke blod på hænderne.
Godt.
Kan du køre bil?
Nej.
Så lær at køre først.
Okay.
Hvad klasse går dit barn i?
Min datter vil ikke genere nogen. Hun er voksen og kan klare sig selv.
Du skal ikke bekymre dig om…
Send hende til Seoul med toget i to timer. Så underviser jeg hende.
Du kan også betale mig mindsteløn.
Tak, frue.
Jeg kommer igen med godt nyt.
KØRETIME I GANG
Undskyld!
Sluk for katastrofeblinket, og kør frem.
SEMYEONG
MATEMATIK FOR DE STORE KLASSER
Hvor langt kom vi sidst?
Er det lovligt, at en lærer underviser elever for penge?
Det er ulovligt. Men jeg er ikke ret lovlydig.
KØREKORT - KANG HYEON-NAM
Hold da op!
Kan du bruge et kamera?
Det her hedder et SD-kort.
Dem får du flere af.
Sæt det i her,
til det klikker. Så kan du tage billeder.
Tryk her, når du tager det ud. Så kommer det ud med et klik.
Lader du kortet ligge her, kommer jeg og henter det.
Forstår du det?
Hvornår får du billederne?
Billederne er her.
Prøv engang.
Der er så meget, jeg skal lære.
Det er, som om det går i stykker.
Ja, det gør det, når du sætter det i sådan der.
Sørg for, at guldet vender nedad.
Sådan!
Jeg kan intet se.
Yeon-jin, jeg tænker tit
på solidariteten mellem ofrene.
Solidariteten mellem gerningsmændene.
Hvilken er stærkest?
Da synger sjælen af fryd til Gud
Gud er stor
Da synger sjælen af fryd til Gud
Gud er stor
Når jeg færdes…
Billederne er ikke så gode endnu. Undskyld.
Men jeg tænkte, du ville genkende dem.
ØJENKLINIK
BRILLEBUTIK
HORNHINDEBETÆNDELSE, FARVEBLINDHED, GLAS MED STYRKE
Sig det igen.
Du knevrede løs. Nu er du bomstille.
Hvad sagde du om mine øjne?
Hvad sagde du, dit lede røvhul?
Hvad farve er det?
Se, om du kan svare mig nu.
Han besvimede. Stop nu.
Dit røvhul. Nok er jeg farveblind, men ikke blind.
Jeg ved, han er besvimet.
Du kunne vist ikke være en god hustru, Yeon-jin.
Men du kan prøve at dække over det.
Jeg sagde, hun ikke måtte, for det er farligt.
Det er okay.
Wow, Ye-sol! Hvor er du blevet høj!
Ja, jeg skal også være meteorolog, når jeg bliver stor.
Det var Ha Ye-sol med vejrudsigten.
Men, mor, dine sko er grønne, ikke?
Nej, de er nok røde.
Ye-sol, se på mig.
Glem alt om min skofarve.
Det vigtige er, at de er dyre og svære at få fat i.
Og endnu vigtigere:
Uanset hvor mange sko der er, kan du eje alle sammen.
Alverdens priser er skrevet med tal og ikke farver.
Forstår du det?
Jeg må ikke sige det til far, vel?
Hej, hr. Jeon!
Han ejer stedet.
Se dig lige. Hvor er det længe siden!
-Hola! -Hola!
Señorita. Du er lige så smuk som altid.
Havde du ringet, havde jeg rullet den røde løber ud.
Sikkert.
Han og jeg var naboer i Spanien.
Det er min ven. Jeg anbefaler hende som medlem her.
Tænk over det, ikke?
Hvor dramatisk. Skal man godkendes for at kunne blive medlem?
Har I nydt jeres dag?
Vores klub har landets bedste green.
Når folk først kommer her, kommer de her hele tiden, ikke?
Alle steder er fine, når man motionerer. Caféens dumplings var lækre.
Det er svært at blive medlem her.
Det kræver mindst fire anbefalinger fra eksisterende medlemmer.
Hun har alt, der forventes af et medlem her.
Hendes søn er direktør for Jaepyeong Byggeri.
Jeg skal nok læse din ansøgning.
Jeg må videre.
-Vi ringes ved. -Okay.
Vi optager ikke folk nu, så du accepterer ikke ansøgningen.
Og for helvede.
Hold op med at sælge dumplings.
Smid de satans ting ud.
Javel.
PAGODA GO CLUB
Parker bilen, og aflever nøglerne. Tag hjem. Det er fredag.
Mange tak.
Hr. Choi er her allerede.
Tak.
Jeg sikrede mig rettighederne til byggeriet af Jeongbok-dong.
Og jeg indgik en aftale med byen om at åbne Go Square,
så snart landskabsarkitekterne er klar.
Det tager længere, fordi vi skiftede arkitekt.
Det er vel nok godt.
Utroligt.
Nutidens unge interesserer sig ikke for spil som Go.
Det ser man ikke ret tit.
Park, der ejer restauranten, har tabt til hende to gange.
Han er rasende lige nu.
De vædder 20.000 won per spil.
Gør de?
Tag den gruppe først.
Der er ingen livliner derovre. Giver du op nu, taber du med ti point.
Hun slog ham.
Imponerende.
-Tabte han 20.000 won? -Så I de ti point?
-Seriøst! -Hun er god.
LUFTHAVNEN
Jeg er i Seoul. Jeg har fri i morgen. Jeg keder mig.
Ups, forkert nummer.
Han må være tosset!
Du troede nok, jeg var Jae-jun.
For satan, hvor er du bare sjov.
Åbn nu døren!
Denne gang fik du en god en.
iPad'en er deromme.
Må du godt køre rundt i Jae-juns bil?
-Du bruger den sikkert til at score damer. -Jobbet er kun tåleligt med de goder.
Seks, ni.
Seks, ni, seks, ni.
Adgangskoden!
-Det er smukke tal! -Du er så klam.
Han er fraskilt.
Han ejer bygninger, grunde og alt det pis. Han har heste i Jeju.
Jeg troede, det var pis, men hold da kæft.
Gider du undersøge hans ekskone?
Hendes ansigt, tidligere skoler, familie. Alt.
Du får 300.000 mere. Hvor lang tid tager det?
Hvorfor har du så travlt?
Jeg gør det for 450.000. Jeg har ret travlt for tiden.
Han inviterer mig til Jeju i næste uge.
Jeg skal vide, om jeg vil gå i seng med ham.
Naturligvis.
Så holder jeg kæft.
Jeg må hellere passe på. Jeg havde nær sagt "luder"!
Jeg orker ikke at skælde dig ud.
Kender du det eneste sted i verden, hvor der er klasser?
På et fly.
Første klasse, business og økonomi.
Kun adskilt af et forhæng, men ingen må passere.
Hvad er det nu for noget pis?
Du skal blive bag dit forhæng,
mens du knap nok tjener til et godt måltid.
Jeg passerer forhænget.
Stop bilen. Jae-juns bil.
Er det sjovt?
Kampen var jo allerede slut, men spilleren trak spillet ud.
Hvorfor?
Hvem?
I Go-klubben.
Hvad er der?
Jeg skal sove, før jeg tager på arbejde.
Go giver mig hovedpine. Hvorfor gør du det?
Det er ordentligt, underholdende og æstetisk.
Hvorfor ryger du? Det er usundt.
Du siger noget.
Hvorfor giftede du dig med en ryger, når du ikke selv ryger?
Bortset fra rygningen er du ordentlig.
Og underholdende og æstetisk.
Det kan jeg lide ved dig.
Du har svar på alt.
Men husk lige…
Du fik arrangeret tre dates, inklusive en med mig.
-Hvorfor valgte du mig? -Du havde mindst tøj på.
Du havde mindst på, men alt var fra Dior.
Du er så sjov.
Du er nænsom, men kan være slem, når det stikker dig.
Kommer du, så skynd dig.
Jeg tager meget lidt på i seng.
Fem minutter.
Hold da op.
Taler du til mig?
Jeg har pænt tøj på.
Vi starter om ti minutter.
Bestod du din eksamen?
-Ja. -Gjorde du?
Tillykke.
Måske er det for sent.
Tak.
Jeg skal til en konference med nogle professorer.
Har du haft det godt?
Ja.
Jeg hørte, du meldte dig til hæren som læge.
Jeg blev hjemsendt for længst.
Men hvor har du hørt det?
Fra de gamle mænd i parken.
"Den arbejdsløse unge mand meldte sig til hæren."
"Han kom helt forandret tilbage."
Tog du tilbage til parken?
Skulle jeg have skrevet til dig? Får læger i hæren også breve?
-Normalt er det kærestebreve. -Fik du mange af dem?
TIL JOO YEO-JEONG
FRA CHEONGSONG FÆNGSLET
Jeg er ikke til breve.
Hvad skulle du i Semyeong?
Arbejder du der?
Ikke endnu.
Jeg havde nogle møder der i dag.
Kender du hende?
Hun stirrer sådan på os.
Jeg er nødt til at gå.
Ja, også mig.
Forresten…
Dengang…
Da vi spillede Go i parken,
var det mit livs sværeste periode.
Men lektionerne med dig
gav mig både rutine og indhold i mit liv.
Så hvis jeg virkede sympatisk,
er det kun takket være dig.
Det har naget mig.
Her er jeg nu.
Hvis du er nysgerrig.
Fortsat god rejse.
SEOUL JOO SYGEHUS PLASTIKKIRURG JOO YEO-JEONG
Undskyld.
EDEN-LEJLIGHEDERNE
Bor du ikke her? Du bor da i 301, ikke?
Jeg ejer bygningen.
Goddag.
Jeg spurgte, om du bor her.
Dine regninger for vand og el er altid uden forbrug.
-Jeg betaler min husleje til tiden. -Det ved jeg godt.
Du brændte sådan efter en lejlighed her,
men den har stået tom i månedsvis.
Jeg har ikke fundet arbejde i Semyeong endnu.
Jeg leder.
Jeg ved, vi ikke skal mødes, men jeg optog en video i dag.
Jeg sætter mig i bilen.
Jeg tænkte nok, du kom den vej.
Undskyld. Jeg noterer det næste gang.
Jeg zoomede meget ind, så kvaliteten er grynet.
Du skal se godt efter. Her.
Godt.
Se. Det er lige her. Her!
"Vil du ikke sidde foran i dag?"
Det forstår jeg ikke.
"Skat, du kan sidde foran i dag."
-Hedder chaufføren Jo Soo-hyeon? -Hvordan vidste du det?
Det var ingen kvinde…
Der var en æske piller mod manglende erektion.
Så køn spiller ingen rolle for, hvor længe man kan holde.
Vi skulle have fokuseret på alder.
Du er seriøs på de særeste tidspunkter.
Hvad?
Tror du ikke, jeg kan le, selvom jeg har fået mange tæsk?
Nok får jeg tæsk, men jeg har humor.
Du godeste!
Det skulle du have sagt før.
-Hvad? -At du har humor.
Jeg vil nemlig ikke le.
Hvorfor ikke?
Jeg glemmer måske, hvad jeg skal, hvis jeg ler ad noget.
Det tænkte jeg ikke på.
Jeg skal nok passe på.
-Måske er det derfor, jeg får tæsk. -Det må du ikke sige.
Jeg elsker bare, hvordan jeg har det lige nu.
Indeni er jeg glad, men jeg kan aldrig vise det.
Nu hvor jeg trække vejret, ler jeg hele tiden.
Bare rolig. Jeg lover, det ikke smitter.
Op med humøret.
Hvorfor skal hun og jeg… Nej, hvorfor skal vi
op med humøret hver dag?
Det er udmattende at blive ved.
Jeg er så træt af det, Yeon-jin.
Færdig.
Hvordan går det, hr. Kim?
Det er mig. Dong-eun.
Hvem?
Fra Sunghan-gymnasiet.
Jeg gik ud af skolen i 2004.
Kan du ikke huske mig?
Hvem sagde du, du var?
Soo-han! Goddag.
-Hvad laver du her? -Dong-eun. Hvad laver du her?
Det er min families hus. Det er min far.
Er det det?
Verden er så lille.
Jeg var elev hos din far engang.
Nu kan du huske mig, ikke?
Jo.
Mr. Kim, jeg er lærer nu.
Hvad sagde du til…
…min søn? Sig det igen. Hvad sagde du?
Hvorfor skal vi mødes her? Du skulle komme til Siesta.
Bygningen lå også øde, da vi gik i gymnasiet.
Intet har ændret sig.
Slut med sludderen.
Du vil hævne dig, ikke?
-Korrekt. -Se dig lige. Du er ikke engang bange.
Hvorfor glemte du mig?
Jeg kan ikke hævne mig på en, der har intet.
Alle de andre har noget at miste, men det har du ikke.
Og det siger du bare til mig?
Jeg kan skubbe dig i døden heroppefra, så pas på, hvad du siger!
Det ved jeg.
Jeg stod engang heroppe.
Fordi I mobbede mig.
Står du og truer mig?
-Du er i det mindste bange. -Så er du selv ude om det.
-Kan du huske So-hee? -Hvad?
Der gik rygter om, at hun begik selvmord, da hun skiftede skole.
Hende kan du godt huske.
For før du sagde: "Her kommer Dong-eun,"
sagde du nok: "Her kommer So-hee."
So-hee faldt ned herfra.
Det var ikke selvmord.
Hvad fanden mener du? Det var ikke mig! Jeg dræbte hende ikke!
Det ved jeg.
Så få nogle penge af den, der tog hendes liv.
Det er de oplysninger, jeg har.
Hvem var det så?
Jeg har sagt, at min mission kommer først.
Det var svært at finde dem. Der var vildt mange hundehår.
Ti med hårsækken intakt. Men hør lige…
Fødte du…
…Jae-juns barn?
Ih ja, ligesom dig.
Jeg ringer, når det er bekræftet.
Jeg glemte dig ikke, Myeong-o.
Selvfølgelig har du noget at miste.
Én ting.
Dit liv.
Nej, hendes arm. Hun siger, det gør ondt på hånden.
Sa-ra, vågn op. Du skal afgiftes og være klar til udstillingen.
Her er alt for lyst.
-Er du en engel? -Kom så op med dig.
Du har din særudstilling i dag.
Vil du ryge noget, så vælg noget mildere.
Der findes mildere cigaretter. Er der ikke noget lignende for dig?
LEE SA-RA - SÆRUDSTILLING ET BLIK PÅ DRØMMEIDEALET
Jeg vil også have et.
-Send det til min golfklub. -Du skal betale for leveringen.
De rige er de grådigste.
Jeg giver det tilbage igen efter skat.
Det er nærmest velgørenhed. Sådan er det for os på højeste skattetrin.
Det aner du intet om, for du tjener slet ikke nok.
Sa-ra?
Gem drikkevarerne.
-Det er bestyrelsesformand Jangs hustru. -Goddag, frue!
Det er nogle smukke malerier.
Gad vide, om frøken Lee fik sit skønne talent fra Herren.
Amen.
Hun købte tre værker.
-Tak. -Selv tak.
-Denne vej. -Tak.
-Vi skal have din adresse. -Ja.
Skal det leveres til dit kontor?
Wow. Hvordan kan du opføre dig så normalt?
Jeg får den vildeste pris i næste måned.
Kom og tag del i ydmygelsen, ikke?
Også dig, frøken Lee.
Hold nu op, for fanden.
Hvad er det for en pris?
2022 - PRISUDDELING FOR ALUMNER
Wow, intet har ændret sig. Jeg har ikke været her siden dimissionen.
Så du ikke gymnastiklæreren efter eksamen?
Hye-jeong droppede ham, og han flæbede som et barn.
-Var du ikke i Korea? -Næ.
Jeg så Lovers i Paris i Paris.
Det tog tre dage at downloade et afsnit, men jeg så den stadig.
Hvor sjovt.
Hvorfor tager han ikke mobilen?
-Jeg skal bruge noget. -Mener du Myeong-o?
Tager han den heller ikke i dag?
Jeg skal også bruge noget fra ham.
-Ved du noget? -Han er sikkert gået kold et sted.
Sikke en idiot. Jeg må hellere fyre ham.
Nej, hvor er det længe siden.
Har I haft det godt?
Hende har jeg da set før.
Er det 17 år siden? Siden vi seks var sammen?
"Vi fem", for Myeong-o er her ikke.
Åh! Er det ikke Moon So-hee?
Du blander navnene. Moon Dong-eun og Yoon So-hee.
Jeg hører, hun fik job på en fabrik et sted.
Hvad laver du her?
Du er ikke alumne.
Det gør mig trist, at jeg husker så dårligt.
Men det er rart at se dig, So-hee.
Det er altså Dong-eun!
Jeg kommer faktisk her i salen engang imellem.
Men i dag er alle de sædvanlige her.
Går det godt, Yeon-jin?
Dine vejrudsigter er så fine.
Du ser virkelig smuk ud på tv.
Hvad med dig?
Hvordan har du haft det?
Jeg har lige fået nyt job, så jeg har travlt hver dag.
Jeg købte lidt nyt tøj og spiste dyr sashimi.
Du er inspektør for Semyeong-skolerne, ikke?
Tillykke.
Hvem er du?
-Har du rodet i mit affald? -Det var den eneste udvej.
Din chauffør hedder Jo Soo-hyeon, ikke?
Ved din søn og fremtidige svigerdatter,
at de skal dele deres arv med Jo Soo-hyeon?
Sidder du og truer mig?
Undskyld.
Men jeg beder dig nu om noget ret simpelt.
Jeg vil være klasselærer for klasse 1-2 på folkeskolen i Semyeong.
Jeg har gode kvalifikationer. Jeg bor i Semyeong.
Jeg har sagt op på min tidligere skole.
Er du lærer?
Ja.
Kan jeg starte i det nye semester?
SEKYEONG FOLKESKOLE
HA YE-SOL
Nu starter prisuddelingen.
Prisen går til Park Yeon-jin, der er alumne af 23. årgang.
Fra nu af vil hver dag være et mareridt.
Provokerende og angstfremkaldende.
Du kan ikke stoppe mig eller mane mig i jorden.
Jeg har i sinde at blive et af dine meget gamle minder,
Yeon-jin.
Kom så, Yeon-jin!
Bravo!
Du er fantastisk, Yeon-jin!
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen