‫- תהילת הנקמה -‬
‫- סמיונג -‬
‫האגרה שלך חויבה.‬
‫- קיץ 2022 -‬
‫- ג'אפיונג -‬
‫- אזור בית ספר -‬
‫- דירות עדן -‬
‫רק עברת לגור פה?‬
‫מה שלומך?‬
‫היי, את סוף סוף כאן.‬
‫לקח לך זמן.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫הפרח הזה נקרא חצוצרת השטן.‬
‫האחד הזה נקרא חצוצרת המלאך‬ ‫כי הוא מנגן בחצוצרה‬
‫הפונה אל האדמה.‬
‫זה נקרא חצוצרת השטן כי הוא מנגן לשמיים.‬
‫מתברר שאלוהים חשב שזה חצוף.‬
‫אולי בגלל זה אפשר להריח‬ ‫את הניחוח רק בלילה.‬
‫צריך לנפץ את כדי החרס האלה‬ ‫לפני שזורקים אותם.‬
‫יאון-ג'ין היקרה החסרה לי,‬
‫- לכבוד יאון-ג'ין -‬
‫האם את זוכרת‬
‫שפעם שנאתי את הקיץ?‬
‫למרבה המזל, עזבתי לפני שהתחמם עוד יותר.‬
‫אני מסדרת את התמונות שלי מאז אתמול,‬
‫אבל זה לוקח זמן‬ ‫בגלל הפרצופים המקסימים של כולם.‬
‫- מזג אוויר בהיר‬ ‫החזאית פארק יאון-ג'ין -‬
‫התחלתי לדמיין במוחי‬
‫שיום אחד‬
‫אולי תפתחי את דלת הכניסה ותיכנסי.‬
‫מה זה כל זה?‬
‫אלה ג'ה-ג'ון וסה-רה. אלה תמונות של כולנו.‬
‫היי,‬
‫מי את בכלל?‬
‫זו אני, יאון-ג'ין. זו אני.‬
‫באמת לא השתנית בכלל.‬
‫את עדיין כזו גסת רוח.‬
‫את אמורה לחלוץ נעליים‬ ‫כשאת נכנסת לבית של מישהו.‬
‫נתת לי עוד סיבה להרוג אותך.‬
‫היית אמורה לפחות לזהות אותי.‬
‫להרוג אותי? נראה לך שאת יכולה להרוג אותי?‬
‫כן, אני אעשה זאת.‬
‫אני הולכת לעשות הכול כדי להרוג אותך.‬
‫אז תבואי מהר, יאון-ג'ין.‬
‫אני כבר פה.‬
‫את רוצה לשמוע על‬
‫איך הגעתי להיכן שאני היום‬
‫עד שתגיעי הנה?‬
‫הוגש דוח רשמי,‬
‫אז האפוטרופוסים צריכים לבוא‬ ‫ולפעול לפי הנוהל.‬
‫אני אקל עליה, אז אל תדאג.‬
‫- קיץ 2004 -‬
‫כן. אתקשר אליך.‬
‫פארק יאון-ג'ין.‬
‫כן?‬ ‫-למה את מתעללת בחברה?‬
‫שלא תחזרי הנה בגלל משהו כזה.‬
‫אמא שלך תכף תגיע, אז לכי.‬
‫היא לא חברה שלי.‬
‫דרך אגב, אדוני.‬
‫מה קורה בינך לבין אמא שלי?‬
‫אנחנו חברים מחטיבת הביניים.‬
‫אז אתה כמו סון מיונג-או של אמא שלי?‬
‫לכן עזרת לה עם הגירושים.‬
‫ואספת את כל הראיות לכך שאבא שלי ניהל רומן.‬
‫חשבתי ששכבת עם אמא שלי או משהו.‬
‫בואי עכשיו!‬
‫יש עומס במשלוחים. קומי ולכי!‬
‫אתה כל כך מביך. אמרתי לך לא לבוא!‬
‫הכול בסדר אם הם משלימים ומתחבקים.‬
‫סה-רה, בואי.‬
‫איך אוכל לעזור לך?‬
‫אני האפוטרופוס של דונג-און, המורה שלה.‬
‫היי.‬
‫באת הנה לבושה במדים שלך?‬
‫והתקשרת למשטרה בגלל מתיחה קטנה בין חברים?‬
‫סגן המנהל קיבל את השיחה…‬
‫אני אטפל בך אחר כך. קומי, קדימה!‬
‫אדוני, קח גם אותי.‬
‫אני יתום לשבוע.‬
‫ההורים שלי בחו"ל.‬
‫משחקים גולף.‬ ‫-אה, כן?‬
‫אז היית צריך להתקשר אליי.‬
‫אני אקח גם אותו.‬
‫בטח.‬
‫היי, תהיתי למה אתה עדיין כאן.‬
‫אז מה עם הארוחות שלך?‬
‫יש לי עוזרת בית.‬ ‫-מה, באמת?‬
‫אמרתי לך שהיום זה חשוב.‬
‫מאוד אכזבת אותי היום.‬
‫לא ידעתי שאגיע למשטרה.‬
‫לכן אני מאוכזבת.‬
‫לא יכולת להתמודד עם ילדה חסרת כול.‬
‫לא אמרתי לך לבלות רק עם ג'ה-ג'ון?‬
‫ועם סה-רה, אם את משועממת.‬
‫השמאן אמר לך‬
‫להימנע מאנשים עם הצליל "או" בשמותיהם‬ ‫כי הם יביאו לך מזל רע.‬
‫סון מיונג-או וצ'וי היי-ג'ונג.‬ ‫אני מדברת עליהם!‬
‫תיכנסי פנימה. אנחנו מאחרות.‬
‫- מון דונג-און‬ ‫תיכון סאנגהאן -‬
‫הנה באה דונג-און!‬
‫זו אותה דונג-און שאתם זוכים לראות כל יום!‬
‫ברוכה הבאה, דונג-און.‬
‫אני מצטערת שהתעללתי בך כל הזמן הזה.‬
‫רציתי להתנצל. את לא תכעסי יותר, נכון?‬
‫לא היה צורך להתקשר למשטרה. הפחדת אותנו.‬
‫אם כבר מדברים, דונג-און,‬
‫תוכלי לבדוק, מעתה והלאה,‬
‫אם מחליק השיער חם מספיק?‬
‫תעזבו! תשחררו אותי!‬
‫זה פשע! תעזבו אותי!‬
‫היי, זו רק טובה קטנה. איך זה פשע?‬
‫היא אמרה שהיא מצטערת.‬
‫אני רק רוצה שתבדקי אם זה חם או לא.‬
‫זה עד כדי כך חם?‬
‫נראה לי שזה מוכן.‬
‫בואי נראה.‬
‫שמישהו יעזור לי! בבקשה, שמישהו יעזור לי!‬
‫היי, אל תבזבזי אנרגיה!‬
‫את יכולה לצרוח כמה שבא לך,‬ ‫אבל אף אחד לא יגלה.‬
‫אף אחד לא יעזור לך.‬
‫המורה לספורט נתן לנו את המפתח.‬
‫- אולם ספורט -‬
‫למה אתם עושים לי את זה?‬
‫למה לכל הרוחות אתם עושים לי את זה?‬
‫כל כך נמאס לי לשמוע את זה.‬
‫למה כולכם תמיד שואלים את זה?‬
‫זה בגלל ששום דבר לא יקרה לי,‬
‫ושום דבר לא ישתנה מבחינתך.‬
‫תסתכלי על עצמך.‬
‫עשית בלגן בתחנת המשטרה, אבל חזרת לכאן.‬
‫משהו השתנה?‬
‫אני רק אומרת‬ ‫שאף אחד לא יגן עלייך, דונג-און.‬
‫לא המשטרה, לא בית הספר,‬ ‫אפילו לא ההורים שלך.‬
‫איך קוראים לאדם כזה?‬
‫אנדרדוג.‬
‫את גרה בפונדק, נכון?‬
‫למדתי על "חדרים להשכרה" תודות לך.‬
‫היא משלמת שכר דירה כל ירח מלא.‬
‫זה נשמע כמו סיפור אגדה!‬
‫וואו, דונג-און בטח הפיה הטובה שלי.‬
‫היא אפילו בודקת את החום‬ ‫כדי שאוכל להחליק שיער, נכון?‬
‫תעזבו!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫-תשתקי!‬
‫תעזבו.‬ ‫-מיונג-או, תשתיק אותה.‬
‫תשחררו אותי!‬
‫את עושה יותר מדי רעש במקום ציבורי.‬
‫- מורי -‬
‫תמיסת מי חמצן?‬
‫אם תיתני לי, אני אעשה את זה.‬
‫יש לי משהו על החולצה.‬
‫מה יש לך על החולצה?‬
‫זה דם?‬
‫בבקשה רק תני לי את מי החמצן.‬
‫מה קרה? מי עשה את זה?‬
‫אמרת למורה שלך?‬
‫ראיתי צלקת כזו בעבר.‬
‫אם קשה לך לבד, אני אלך איתך להגיד לו.‬
‫מי זה היה?‬
‫כן, אמא.‬
‫אני אחזור אלייך.‬
‫זו הייתי אני.‬
‫זו הייתי אני גם בפעם הקודמת.‬
‫את יודעת, יאון-ג'ין,‬
‫שהבת שלך אוהבת להסתכל על העולם הפוך?‬
‫האם זה בגלל שכשהעולם הפוך,‬
‫אנשים יבינו אותך, אפילו אם תבלבלי בצבעים?‬
‫הנעליים שלך נראות בדיוק כמו של אמא שלי.‬
‫אז זו את.‬
‫הבת של פארק יאון-ג'ין, הא יה-סול.‬
‫את מכירה את אמא שלי?‬
‫אני חושבת עליה בכל יום.‬
‫זו שנאה שדומה לכמיהה.‬
‫אי אפשר להיפטר ממנה.‬
‫שנאה?‬
‫אני לא מכירה את המילה הזאת. מה זה אומר?‬
‫מה זו שנאה?‬
‫זה כל כך מצחיק!‬
‫מה?‬
‫את יוצאת לריצה?‬
‫העיניים שלה התכהו כשהיא התרגשה.‬
‫מה לקח לך כל כך הרבה זמן?‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫השפתיים שלה שעלו למעלה כשחייכה.‬
‫כל שערה משערה היפה.‬
‫אם מחברים הכול ביחד,‬
‫זו שנאה.‬
‫היא חלצה נעליים לפני שנכנסה!‬
‫אנחנו חארות. אנחנו צריכים להתבייש.‬
‫היי, זוז.‬
‫זה שלך?‬
‫מצאתי את זה במיכל האורז.‬
‫לא האמנתי למראה עיניי.‬ ‫-תחזירי את זה.‬
‫אוי, לא.‬
‫דונג-און כועסת?‬
‫תפיסה יפה.‬
‫זה די הרבה!‬
‫באמת? זה ממש עצוב.‬
‫דונג-און.‬
‫את כזו חסכנית!‬
‫כלבה משוגעת. מה לקחת הפעם?‬
‫סירופ שיעול או דבק?‬
‫תפסיק! אל תעשה את זה!‬
‫דונג-און ממש עשירה!‬
‫זה בערך 200,000 וון.‬ ‫-את תשלמי על הכול?‬
‫אתם עשירים!‬ ‫אתם לא צריכים את הכסף הזה!‬
‫אני מתחננת, בבקשה תחזירי את זה, יאון-ג'ין.‬
‫אני רואה שאת מנומסת עכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫אני אחזיר את זה.‬
‫אבל אני רוצה שתרקדי בזמן שנשתה.‬
‫ואז לא אגע בכסף. מה את אומרת?‬
‫מה?‬ ‫-אמרתי לך לרקוד.‬
‫שירה וריקוד הולכים טוב עם שתייה, את יודעת.‬
‫מה? את לא רוצה?‬
‫אם את באמת לא רוצה, יש עוד אפשרות.‬
‫מצאנו את זה בבית שלך.‬
‫את ממש על הפנים עכשיו.‬
‫אבל אם תנסי לשחק אותה גאה,‬
‫את תהיי ממש על הפנים.‬
‫אז תרקדי.‬
‫בהשפלה.‬
‫אם את לא רוצה, אז בסדר.‬
‫אבל איך שאת נראית היום, דונג-און…‬
‫אפילו הרגליים שלך יפות.‬
‫אני אבחר את השיר.‬
‫יש לי כל כך הרבה רינגטונים.‬
‫- מרפאה -‬
‫- סגורה זמנית‬ ‫בשל התפטרות אחות בית הספר -‬
‫באמת? מתי?‬
‫אתקשר אליך אחר כך.‬
‫היי, דונג-און נשרה מהלימודים.‬
‫אבל היא כתבה את השמות של כולנו בטופס.‬
‫היא נתנה את זה לסגן המנהל,‬ ‫שמציק למורה שלנו עכשיו.‬
‫זה היה מורה הספורט?‬
‫לפי הסדר של מי שהכה אותה הכי הרבה?‬ ‫או בסדר אלפביתי?‬
‫מעניין איפה השם שלי ברשימה.‬
‫אתה לא קולט כמה זה רציני?‬
‫היי!‬
‫ג'ה-ג'ון! יאון-ג'ין!‬
‫בואו הנה.‬
‫כלבה מטורפת!‬
‫אם את רוצה לנשור, תעשי את זה בשקט!‬
‫לא עשית שום דבר רע? שום דבר?‬
‫אם זה הגיע למצב הזה,‬ ‫משהו לא בסדר גם איתך!‬
‫בואי לתקן את טופס הנשירה שלך מיד!‬
‫- טופס נשירה מבית הספר -‬
‫אם זה יגיע למנהל,‬
‫זה ישפיע על הערכת העבודה שלך, מר קים.‬
‫אני יודע את זה, בסדר? אז בבקשה.‬
‫מה זה?‬
‫איזו מין סיבה זאת?‬
‫אלימות בבית הספר.‬
‫יאון-ג'ין, סה-רה, ג'ה-ג'ון,‬ ‫היי-ג'ונג ומיונג-או הם האשמים.‬
‫ואתה צופה מהצד.‬
‫תסתמי את הפה שלך!‬
‫הם שברו לך את היד או את הרגל?‬
‫את מסתובבת בלי גפיים שבורות.‬
‫איך זאת אלימות?‬
‫איך אני צופה מהצד?‬
‫את ממש מטורפת בשלב זה, את יודעת?‬
‫זה בסדר שחברים יתנו זה לזה סטירות!‬
‫ולמה‬
‫זה בסדר לסטור לחבר?‬
‫מה?‬
‫התרברבת שהבן שלך‬ ‫התקבל לאוניברסיטה לחינוך, נכון?‬
‫אז האם זה בסדר‬ ‫שגם הבן שלך יקבל סטירה מחברו…‬
‫התייחסתי אלייך יפה.‬
‫ועכשיו את דורשת את זה.‬
‫וואו.‬
‫מה את…‬
‫אמרת על…‬
‫הבן שלי?‬
‫תגידי את זה שוב. מה אמרת?‬
‫קומי!‬ ‫-אל תעשה את זה.‬
‫היי.‬
‫זוזי. מה אמרת?‬ ‫-מר קים!‬
‫קומי! מה אמרת?‬ ‫-קים!‬
‫תפסיק עכשיו.‬
‫זוז. היי!‬
‫קים!‬ ‫-זוזו מהדרך!‬
‫מספיק!‬ ‫-היי!‬
‫קים!‬ ‫-קומי!‬
‫- מספרת עולם חדש -‬
‫גברת ג'ונג, הטלפון שלך מצלצל.‬
‫אני באה!‬
‫נו, בחייך!‬ ‫-מה קרה?‬
‫רק שנייה.‬
‫בחיי!‬
‫כן, שלום.‬
‫כן.‬
‫אני אמא שלה.‬
‫מי זה?‬
‫קדימה, תפתחי את זה. זה בסדר.‬
‫אלוהים!‬
‫- מיליון וון -‬
‫אני צריכה את חתימת האב כאן.‬
‫אני לא באמת האבא של דונג-און.‬
‫אבל אני כמו אבא בשבילה.‬
‫אז‬
‫תחתמי את.‬
‫אה.‬ ‫-כן.‬
‫- טופס נשירה מביה"ס‬ ‫מכתב הסדר -‬
‫לפעמים עניינים משפטיים‬ ‫הם חשובים, את יודעת.‬
‫אין לי חתימה.‬
‫אני יכולה לכתוב את השם שלי?‬
‫בטח.‬
‫- ג'ונג מי-הי -‬
‫את יכולה לכתוב את שמך,‬ ‫ולכתוב את הסיבה מחדש בשבילנו.‬
‫הסיבה?‬ ‫-זה קצר מאוד.‬
‫"אי התאמה".‬
‫- חדר להשכרה -‬
‫שכחת משהו?‬
‫היי, לא ידעת?‬
‫אמא שלך פינתה את החדר הבוקר.‬
‫אלוהים. אלה מדי בית הספר שלך.‬
‫אני בטוחה שהיא תתקשר אלייך.‬
‫היא אמא שלך אחרי הכול.‬
‫בחיי.‬
‫- קבוצת החלל של קוריאה‬ ‫אדריכלות וחברה -‬
‫- סיבת הנשירה: אי התאמה -‬
‫- אפוטרופוס: ג'ונג מי-הי -‬
‫- גימבאפ גן עדן -‬
‫הצלקות שלי גרדו,‬
‫וסבלתי מכאבי בטן איומים בגלל מחזור.‬
‫באותו רגע, חשבתי על זה.‬
‫"בית המרקחת נפתח בתשע בבוקר,‬
‫"ונהר האן נמצא במרחק של 20 דקות.‬
‫"המים יהיו קרים,‬
‫"ואז הכול יהיה בסדר.‬
‫"הצלקות לא יגרדו יותר.‬
‫"מה עוד אוכל לרצות?‬
‫"זה כנראה הדבר הנכון."‬
‫לדונג-און‬
‫יש פנים יפות?‬
‫מנקודת מבט של גבר.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אל תעמיד פני טיפש.‬
‫הפנים שלה הם לא הדבר היפה היחיד.‬
‫אז למה לא כיסית את הפה שלה?‬
‫זוז. אתה כבד.‬
‫לאן את הולכת? לקנות עוד שתייה?‬
‫תגידי להיי-ג'ונג ללכת.‬
‫הייתי עושה את זה בשביל שתייה.‬
‫זה טקס תפילת הבוקר.‬
‫הזקן ייפטר מהסטודיו שלי‬ ‫אם לא אלך ברגע זה. זין!‬
‫זה טקס מיוחד לבוגרי תיכון.‬ ‫הייתי צריכה למנוע ממנו להתקשר אליכם.‬
‫היי. את רוצה שהוא יפסיק להתקשר אלייך?‬
‫כמה חולצות לבנות יש לך?‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫ישו אמר,‬
‫"אם מישהו סוטר ללחי הימנית שלך,‬ ‫תפנה לו גם את הלחי השנייה."‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫"ואם מישהו רוצה לקחת את החולצה שלך,‬ ‫תיתן גם את המעיל שלך."‬
‫אמן!‬ ‫-אמן!‬
‫"אם מישהו מכריח אותך ללכת קילומטר,‬ ‫לך איתו שני קילומטר."‬
‫אמן!‬ ‫-אמן!‬
‫אנו מאמינים בך, אלוהים.‬ ‫-אמן.‬
‫הקול הסדוק של אבא של סה-רה היה קורע.‬
‫היית צריך לראות את הפרצוף שלו.‬
‫אולי הוא היה המום שלא היה מה לראות?‬
‫היי!‬
‫אני רוצה שוקו.‬ ‫-מה?‬
‫טוב.‬
‫מה איתכם?‬ ‫-היי-ג'ונג!‬
‫אמרתי לך, אני צמה השבוע!‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, גיונג-רן.‬
‫עד מתי תבכי? עד מחר?‬
‫תפסיקי לבכות, כלבה מזדיינת.‬
‫לעזאזל, את עושה כל כך הרבה רעש.‬
‫גיונג-רן.‬
‫אם תצעקי שוב, אני אדחוף לך את זה לפה!‬
‫מה היא עושה כאן?‬
‫היא בטח השתגעה. היא באה הנה מבחירה?‬
‫וואו, דונג-און.‬
‫כל כך התגעגעתי אלייך.‬
‫נשרת בלי להגיד מילה.‬
‫החלום שכתבת בדף הסייוורלד.‬
‫"אם חכמה ורעייה טובה." התכוונת לזה?‬
‫באמת? באמת כתבת את זה?‬
‫מאיפה לעזאזל זה בא?‬
‫סה-רה רוצה לצייר.‬
‫ג'ה-ג'ון יירש מגרש גולף.‬ ‫היי-ג'ונג, דיילת.‬
‫החלום שלך הוא להיות אם חכמה ורעייה טובה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫שכחת אותי?‬
‫גם לי יש חלום. אני אהיה מיליונר.‬
‫אין לי חלום, דונג-און.‬
‫חלומות נועדו לאנשים כמוך.‬
‫את, הוא והיא.‬
‫אני אשלם לך לעבוד אצלי,‬ ‫אחרי שחלומותייך יתגשמו.‬
‫אני לא צריכה חלום, אלא עבודה.‬
‫עבודה לא מביכה מדי.‬
‫אז כנראה אתחתן כשאני צעירה ויפה.‬
‫אבחר גבר הגון. ואלד ילד או שניים.‬
‫ואז אחיה באושר ובעושר.‬
‫אין מילה שמסכמת את כל זה, נכון?‬
‫כן, יש.‬
‫בולשיט.‬
‫תסתמי, סה-רה.‬
‫כזאת מפחידה.‬
‫נו?‬
‫מה החלום שלך?‬
‫את.‬
‫מהיום, החלום שלי הוא את.‬
‫אני ממש מקווה‬
‫שניפגש שוב.‬
‫- קיץ 2006 -‬
‫תפסיקי עם השטויות! תניחי לזה.‬
‫היי, אל תהיה כל כך קשוח איתה!‬
‫יש לה כל כך הרבה סימני סיגריות‬ ‫על הידיים והרגליים.‬
‫תעשי את עבודתך.‬
‫- תוצאות מבחני גמר -‬
‫- מון דונג-און‬ ‫עברת את בחינת הגמר -‬
‫- סתיו 2006 -‬
‫- שנת לימודים 2005‬ ‫מתמטיקה -‬
‫- מבחן יכולת אקדמית שנתית 2006 -‬
‫- סתיו 2007 -‬
‫- סתיו 2008 -‬
‫סליחה.‬
‫אני לא רוצה להפריע לך.‬
‫אני בת 20, וקוראים לי קו סונג-הי.‬
‫שמעתי שאת עוזבת את המפעל בסוף החודש.‬
‫אז רק רציתי לדבר איתך לפני שאת עוזבת.‬
‫גם אני. תודה.‬
‫על מה?‬
‫שהלכת על קצות האצבעות.‬
‫ראית את זה?‬
‫בכל מקרה, מזל טוב!‬
‫שמעתי שהתקבלת לאוניברסיטה.‬
‫וואו, את בטח כל כך שמחה.‬
‫את יכולה לצאת לדייטים קבוצתיים‬ ‫ולמצוא חבר באוניברסיטה!‬
‫זה לא מה שאני מחפשת.‬
‫אני הולכת לאוניברסיטה‬ ‫כי יש מקום שאני חייבת להגיע אליו.‬
‫לאן את צריכה להגיע?‬
‫סמסונג?‬
‫יונדאי?‬
‫לא התבדחתי, יאון-ג'ין.‬
‫מאז אותו יום,‬ ‫החלום היחיד שלי תמיד היה את.‬
‫- סנגוו טקסטיל -‬
‫- אביב 2009 -‬
‫אני אקח את הקפה הכי חזק שיש לך, בבקשה. קר.‬
‫אני די עייפה.‬
‫את רוצה אמריקנו קר עם שוט נוסף?‬
‫בטח. אני אקח את זה.‬
‫הוא יוגש באזור האיסוף.‬
‫הלקוח הבא, בבקשה.‬
‫אמריקנו קר ומוקה לאטה חם, בבקשה.‬
‫אני רוצה המון קצפת וסירופ שוקולד על לאטה.‬
‫נשלם בנפרד,‬ ‫אבל בבקשה תחתימי את שניהם בקופון שלי.‬
‫ידעתי שתגיד את זה,‬ ‫אז לא הבאתי את הארנק שלי.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-המשקאות יוגשו באזור האיסוף.‬
‫הלקוח הבא, בבקשה.‬
‫יותר זה פחות.‬
‫יאו-ג'ונג.‬
‫קופונים רבים הופכים אותך לעשיר.‬ ‫-איך זה קורה?‬
‫תעזור לאח קטן.‬
‫אתה תמיד אומר את זה ומאלץ אותי לשלם.‬ ‫תתנהג כמו אדם בוגר.‬
‫בסדר.‬
‫לפחות תוכל להתעשר עם הקופונים.‬
‫קופונים לא יהפכו אותי לעשיר.‬
‫איך זה אפשרי?‬
‫- ברוכים הבאים לצעירי מחזור 2009! -‬
‫- אוניברסיטת חינוך איוצ'און -‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫חשבתי על זה כל יום, יאון-ג'ין.‬
‫איפה אתאחד איתך?‬
‫יש לך הכול.‬
‫את לא מפחדת מאף אחד.‬
‫אז מהו המקום שיפחיד אותך‬
‫אפילו לרגע?‬
‫לא יכולתי לחשוב על מקום אחר.‬
‫אולם התעמלות משלי בגודל 60 מ"ר.‬
‫- הא יה-סול -‬
‫וואו, זה כמו אגדה.‬
‫עכשיו אני אחזיק מחליק שיער רך ובוהק מאוד.‬
‫את זה שאת הכי אוהבת, יאון-ג'ין.‬
‫הסיפור שלי הוא כמו אגדה?‬
‫כן, אבל אני לא אוהבת אותו‬ ‫כי אמא שלי היא לא הדמות הראשית.‬
‫למה את חושבת כך?‬
‫כי אמא שלי עשירה.‬
‫והדמויות הראשיות תמיד עניות.‬
‫לא, את טועה.‬
‫בסיפור הזה, אמא שלך היא הדמות הראשית.‬
‫כי הסיפור הזה הוא לא אגדה.‬
‫הוא משל.‬
‫ערפל נחשב כבד‬
‫כשטווח הראייה הוא פחות מקילומטר.‬
‫אזהרת ערפל פורסמה אתמול,‬ ‫והיא עדיין בתוקף היום.‬
‫ידעתם שהמכשול העיקרי לטיסות בטוחות‬
‫הוא לא טייפון או ברק, אלא ערפל?‬
‫"ואיש כי ייתן מום בעמיתו‬
‫"כאשר עשה כן יעשה לו."‬
‫למרות שמספר התאונות הכי גבוה בימים בהירים,‬
‫שיעורי התמותה הכי גבוהים בימי ערפל.‬
‫אנא היזהרו בערפל.‬
‫כאן פארק יאון-ג'ין.‬
‫"עין תחת עין,‬
‫"שן תחת שן…"‬
‫"שבר תחת שבר.‬
‫"כאשר עשה כן יעשה לו."‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה נשמע לי הוגן למדי.‬
‫לא?‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬