Д-р Гарет? Къде отивате?
Скъпа Стела,
току-що научих ужасната новина от Люк.
Много съжалявам.
За пръв път в живота ми думите ми се губят.
Дойдох в Олдуинтър да търся змията
и не очаквах да открия приятелство.
Стела, много искам да те видя,
но ако дойда, ще разтревожа селото.
Ти си моя приятелка и не съм искала...
Какво е станало?
Крадец ли е влизал?
Къде е Марта? Стаята й е празна.
Ела да закусим.
Къде беше? - Не можех да заспя.
Тръгнах да те търся.
Аз търсех Наоми.
При звяра ли е?
Нека те стоплим.
Уил?
Да?
Той ме очаква.
Не бъди тъжен.
Готова съм.
Помогни ми.
Само кажи как.
Искам да видя Кора и Франки.
Искам да се върнат.
ПО РОМАНА НА САРА ПЕРИ
Да донеса ли друга щайга?
Да, моля те, от килера.
Комиксите ми!
Ето, госпожо. - Благодаря.
Г-ЖА СИЙБОРН
КОЛЧЕСТЪР, ЕСЕКС
Скъпа Кора,
Малко преди да се видим в Лондон,
Стела бе диагностицирана с туберкулоза.
Това може би ще обясни поведението ми в музея.
За жалост, здравето й се влошава бързо.
От няколко дни ме моли да ти пиша и да те помоля да дойдеш.
Но аз не смятам, че е добра идея
за нея, за мен, за всички ни.
Истината е, че едва намирам сили да живея.
Съсипан съм.
Готово.
Поне бръснеш по-добре, отколкото шиеш рани.
Защо не се преместиш при мен? - Добре съм си сам.
Дай на мен.
После отиваме в моргата.
Какво?
Трябва да упражнявам пръстите.
За да се върна към работата.
Лека-полека.
Рано е да мислиш за операции.
Дали е възможно?
Да се откажа от работата току-така?
Не ме ли познаваш? - Извинявай.
Как мога да ти помогна?
Като ме оставиш.
Люк...
Остави ме на мира.
Довиждане.
Благодаря, няма друго.
Здравей.
Амброуз е размислил.
Много съжалявам.
Заповядай.
"Не мога да предложа закон, защото не вярвам в социалното настаняване.
Хората трябва да разчитат на себе си, не на държавата."
Този няма мозък, камо ли сърце.
Не се тревожете, ще продължа да пиша писма.
Всъщност и ние имаме новина.
Спенсър измисли как да ни помогне.
Какво? Кога?
Заговорихме се, след като ти тръгна, и той каза...
Всъщност предложи да купи цялата сграда.
Какво?
Иска да прекара вода и електричество.
Да преобрази всичко.
Имате късмет.
Не само ние. Десет семейства живеят тук.
Не се ли радваш?
Радвам се.
Лично вие ще имате огромна полза.
Но ни е нужна истинска промяна, не филантропия.
Мисля, че той го прави заради теб.
Говореше за общото ви бъдеще.
Кора.
Спенсър. Ако търсиш Марта, тя се изнесе преди няколко дни.
В Чийпсайд е. - Не, имам лоша новина.
Люк е бил ограбен и ранен.
Какво? Кога?
На връщане от банкета. Дясната му ръка е срязана.
Веднага го оперирах.
Дадох всичко от себе си. - Естествено.
Надали ще оперира отново.
Люк...
Ако можех да променя нещо, да се сменя с него...
Какво да направя? Само кажи.
Посети го. Да го поразведриш.
Питал ли е за мен?
Не знае, че съм тук.
Люк?
Мили приятелю.
Питах се дали ще дойдеш.
Веднага щом разбрах.
Ужасно съжалявам.
Съжалявам.
Погледни я. Безполезна е.
Не мога да разрежа дори джолан.
Дай да я почистя.
Може да ти уредя физиотерапия.
Упражнения с ластик? Не, благодаря.
Или пиши на онзи лекар, който слага изкуствени неща в тялото.
Разказах ти за него, защото е глупак.
Не става така.
До теб съм.
Ще се справим с всичко заедно.
Заедно ли?
Забрави за глупавата ни кавга. Ще се грижа за теб.
Как?
Ела при мен.
И Спенсър все иска да ме дундурка.
Не, имам предвид... Да се пренесеш при мен. Завинаги.
Какво? - Като мой приятел и компаньон.
Мислех, че постът е зает от Марта.
Тя се изнесе.
Ясно. Искаш да запълня празнината.
Не. - Отчето се отдръпна, слугите изчезнаха...
И допря до мен. - Моля те, млъкни и ме чуй.
Бих могла да работя.
Разбираме се добре, приятно ни е заедно.
Къщата е твърде голяма. Може да вземеш стаята на Майкъл.
Мавзолея?
Опразних я.
Само се замисли.
Може да прекарваме цял ден в четене и разговори.
Може да обядваме навън. Да се разхождаме из парка.
Да обикаляме галерии? Да палим огън? Да ядем вкъщи?
Да прекаляваме с яденето и пиенето.
Преди да си кажем "лека нощ" и аз да се оттегля в леглото на мъжа ти?
Защо не?
Защото е абсурдно!
А ти дори не го осъзнаваш.
Но този кървав погром най-сетне ми отвори очите.
Държа на теб, Люк.
Потърси ме, когато имаше нужда от мен.
Лекар.
Рамо, на което да плачеш.
Другарче по чашка.
Не е вярно, ти си мой приятел.
Като твой приятел
ще бъда искрен с теб, Кора.
Не искам да живея с теб.
Защо не?
Защото съм влюбен в теб,
а ти си влюбена в друг.
Марта.
Искаш ли да влезеш?
Сигурно си чула за Люк.
Да.
Защо не ми каза?
Прецених, че може да направиш някоя глупост.
Съжалявам, Марта.
За какво?
За това как се държах с теб, с Люк...
И че не се грижех за хората, които обичам.
От покрива има прекрасна гледка.
Искаш ли да видиш?
Казах на Кора, че не искам бавачка.
Как беше тя?
Нетърпима.
Тя държи на теб. Аз също.
Спенсър, не мога дори да пиша.
Ти диктувай, аз ще пиша.
Само за тази вечер.
Докогато имаш нужда.
Благодаря.
Почти виждам родната си къща.
Амброуз ще помогне ли?
Не би подкрепил социалистите.
Съжалявам.
Какво смята Спенсър?
Не знам, отбягвам го.
Мисля, че е влюбен в мен.
Каза ли нещо?
Просто си личи.
Какво има?
Стела не е никак добре.
Още ли я мъчи грипът?
Туберкулоза. Мисля, че умира.
Искала да ме види, но не знам дали мога да се върна.
Страх ли те е?
Не от селяните.
Че ще видиш Уил ли?
Познаваш ме.
Аз руша.
Но и поправяш.
Ако трябва, направи го.
Ти не си страхливка, Кора Сийборн.
Марта.
Нямах представа, че си толкова богат.
Радвам се да те видя.
Слушай.
Ако новата ти идея да ставаш хазяин е някакъв вид ухажване...
Нещо повече. Ще ти предложа...
Не.
Съжалявам, не съм от тези, които подвеждат мъжете...
Не, разбира се. Но... - Бракът поробва жената.
Социално, финансово. - Какво? Не.
Това е една от най-големите пречки пред революцията!
Друго смятах да ти предложа.
Реших да финансирам кампания за социални жилища.
Някой трябва да я ръководи.
Искам да работим заедно.
Предлагам ти работа.
Здравей, Гог. Домъчня ми за теб.
Кобалтово синьо.
Синьо-зелено.
Донесох ти одеколон и соли за вана.
Благодаря, че дойде.
И че го доведе.
Разбира се. Домъчня ни за теб.
Опасявах се, че няма да дойдете.
Исках да ви видя още веднъж.
Как се чувстваш?
Готова съм.
Не говори така.
Но е вярно.
Как са децата?
Една жена от селото ги взема след училище.
Аз се уморявам.
Добре ли си? Искаш ли да си полегнеш?
Не. Не още.
Стела?
Искаше да говорим за нещо ли?
Да.
Ще отидеш ли да видиш Уил?
Какво? Не.
Има нужда да поговори с някого.
Но аз съм дошла при теб.
Сигурно е в църквата.
Тогава не бива да му преча.
Моля те, Кора.
Това искам.
Остави го при мен.
Казах ти да не идваш.
Трябваше да видя Стела.
Тя ме помоли да те потърся.
Ще си тръгна, ако искаш.
Да повървим ли?
Рибарите излизат ли в морето?
Не.
Още се страхуват.
Децата как понасят всичко?
Не съм им казал колко е болна Стела.
Наоми още я няма
и ми се струва жестоко.
Стела мисли, че имаш нужда да говориш с някого.
Говори с мен.
Тя е толкова смела.
Понася го много по-добре от мен.
Може би е знаела от доста време.
Да, приела го е.
Понякога...
умът й блуждае.
А след това се връща при мен, моята Стела.
Но...
дори когато се отнася...
аз я обичам безкрайно.
Винаги ще я обичам, Кора.
Знам.
Знам, че ще я обичаш.
Майка ти беше права.
Змията е жива.
Виждала ли си я?
Какво представлява? Голяма ли е? - Да.
Искаш ли да я видиш?
За змията ли са?
Не слагай всичките.
Запази няколко за майка ти.
Съжалявам, Уил,
ако съм усложнила живота ти.
Не, Кора.
Аз те допуснах,
когато имах всичко на света.
Не е толкова просто.
Не е ли?
Любовта няма предели.
Не е ограничена в брака.
Има много начини да обичаш.
Ти не знаеш какво е щастлив брак.
Но знам какво е чувството да обичаш.
И да бъдеш обичан.
Ето, готово.
Сега ще се прибираме ли?
Защо се качваш?
Къде отиваме?
Ще ме побутнеш ли?
Ще можеш ли?
Готова съм за него.
За звяра ли?
За моя бог и крал.
Майко!
Франки?
Какво има? - Какво е станало?
Къде е Стела?
Франки.
Тя отиде да види змията.
Какво? - Как така?
Няма да ти се караме. Само кажи къде е тя.
В лодката.
Какво?
Видяхме змията, Кора. Видяхме я.
Всичко е наред.
Къде отива Стела?
У дома, с Уил.
Но тя каза, че е готова да си отиде.
Стела не е много добре.
Ще умре ли?
Някой ден всички ще умрем.
Но твърде рано,
като татко?
Боя се, че е възможно.
Не искам ти да умираш.
Нямам такова намерение. Твърде много работа ме чака.
Това е хубаво.
Наоми.
Всичко ще бъде наред, татко.
Видях звяра.
Мисля, че е мъртъв.
Свърши се.
На брега е! Бързо.
Нали не е неделя?
Звярът е мъртъв. Долу, на брега.
Всички трябва да научат. Кажете на отчето.
Звярът е мъртъв!
Долу, на кея. Елате да видите.
Това не е змия.
Какво е това? Божичко.
Наоми.
Джо!
Защо е дошъл тук?
Може би земетресението е нарушило навиците му.
Защо всички го мислеха за звяр?
Хората се боят от това, което не разбират.
Вадят си погрешни изводи.
Аз не исках да умира.
СЛЕД ШЕСТ МЕСЕЦА
Г-жо Сийборн?
Професоре.
Още едно писмо.
Благодаря.
Кора, как си?
Копаеш, предполагам?
Липсваш ми.
Но явно не колкото аз липсвам на теб.
Най-сетне открих хора, които ме ценят.
Оглавих медицинското училище.
Искат да им разкрия тайните на сърцето.
В тази връзка, как е твоето?
Уил сигурно вече ти е писал.
"Ако г-н Гарт не открие лисица в гората Евързли,
както хората се опасяват понякога,
това не доказва, че лисиците не съществуват."
Върви в леглото. Приятни сънища.
Лека нощ.
Сега идвам, Джо.
Скъпи Уил,
все още мисля за теб всеки ден,
за станалото между нас и значението му.
Хем се разкъсвам, хем съм цяла.
Обичам те, но чувствам удовлетворение без теб.
Въпреки това,
моля те, пиши ми.
ОТЕЦ УИЛЯМ РАНСЪМ ОЛДУИНТЪР, ЕСЕКС
Ти така и не ми писа.
Думите не ми стигаха.
Да повървим ли?
Превод на субтитрите Боряна Богданова