Gerai.
Dr. Garetai, kur einat?
Miela Stela,
neseniai Lukas man pranešė liūdną naujieną.
Labai apgailestauju.
Pirmą kartą gyvenime nerandu žodžių.
Atvykau į Aldvinterį ieškoti slibino
ir tikrai nesitikėjau surasti ten draugų.
Stela, aš labai norėčiau jus aplankyti,
bet bijau, kad kaimo gyventojams tai nepatiks.
Esate mano draugė, ir aš tikrai nenorėjau…
Kas atsitiko?
Mus apiplėšė?
Kur Marta? Kambaryje jos nėra.
Einam pusryčiauti.
- Kur tu buvai? - Negalėjau užmigti.
Ėjau ieškoti tavęs.
O aš ieškojau Naomės.
Ji pas slibiną?
Tau reikia sušilti.
Vilai?
Ką?
Jis laukia manęs.
Bet tu neliūdėk.
Aš pasiruošus.
Padėk man.
Viską padarysiu.
Noriu pamatyt Korą ir Frenkį.
Noriu, kad jie grįžtų.
PAGAL SAROS PERI ROMANĄ
Atnešti dar vieną dėžę?
Taip, prašyčiau. Iš sandėliuko.
Mano komiksai!
- Prašau, ponia. - Ačiū.
PONIAI SYBORN
KOLČESTERIS ESEKSAS
Miela Kora,
prieš pat mūsų susitikimą Londone
Stela sužinojo, kad serga tuberkulioze.
Galbūt tuo galėčiau paaiškinti savo elgesį muziejuje.
Deja, jos sveikata greitai prastėja.
Ji kelias dienas maldavo, kad pakviesčiau jus atvažiuoti.
Bet manau, kad to nereikėtų
nei jai, nei man… Niekam.
Turiu prisipažint, kad nežinau, ką man daryti.
Esu palūžęs.
Žiūrėk.
Skusti tau sekas geriau, nei siūt žaizdas.
- Gal norėtum pagyventi pas mane? - Man ir pas save gerai.
Aš pats.
Vėliau nueisim į lavoninę.
Ką?
Noriu pasimiklinti pirštus.
Privalau grįžt į darbą, Spenseri.
Neskubink įvykių.
Kol kas apie operacijas negalvok.
Manai, tai įmanoma?
Kad galiu būt ramus? Atsisakyti darbo?
- Tu manęs visai nepažįsti. - Atleisk man.
Ką galėčiau dėl tavęs padaryti?
Išeik.
Lukai…
- Palik mane ramybėje. - Gerai.
Ate.
Ačiū. Daugiau nieko nereikia.
Labas.
Ambrouzas persigalvojo.
Man labai gaila.
Užeik.
„Nepateiksiu įstatymo projekto, nes manau, kad socialinis būstas - ne išeitis.
Žmonės turi patys spręsti savo problemas, o ne tikėtis vyriausybės pagalbos.“
Jei atvirai, tas žmogus neturi nei smegenų, nei širdies.
Bet nesijaudinkit. Aš nesustosiu. Ir toliau rašysiu laiškus.
Mes irgi turime naujieną.
Spenseris sugalvojo, kaip mums padėti.
Ką? Kada?
Kai tu išėjai, mes dar pasikalbėjom, ir jis…
Na, jis pasisiūlė nupirkti šį pastatą.
- Ką? - Taip.
Jis nori įrengti vandentiekį, įvesti elektrą.
Viską čia pakeisti.
Jums pasisekė.
Ne tik mums, čia gyvena dešimt šeimų.
Tu nesidžiaugi?
Žinoma, džiaugiuosi.
Jums, keliems žmonėms, tai bus didžiulė nauda.
Bet mums reikia rimtų pokyčių, ne filantropijos.
Manau, kad jis tai daro dėl tavęs.
Jis kalbėjo apie judviejų ateitį.
Kora.
- Spenseri. - Kora. Aš…
Jei jūs pas Martą, ji prieš kelias dienas išsikraustė.
- Ji gyvena Čipsaide. - Ne. Turiu blogų žinių.
Luką apiplėšė ir sužalojo.
Ką? Kada?
Pakeliui iš pobūvio.
Jam perpjovė dešinį delną.
Aš susiuvau žaizdą.
- Padariau viską, ką galėjau. - Neabejoju.
Bet jis nebegalės būti chirurgu.
Lukai!
Jei tik galėčiau ką nors pakeisti…
Kuo galėčiau padėti? Padarysiu viską.
Aplankykite jį. Pakelkite jam nuotaiką.
Jis prašė, kad ateičiau?
Esu čia be jo žinios.
Lukai?
Mielas mano drauge.
Svarsčiau, ar ateisi.
Atėjau, kai tik sužinojau.
Labai apgailestauju.
Pažiūrėk į ją. Jokios naudos.
Negalėjau išpjaustyti nė jautienos gabalo.
Aš sutvarkysiu.
Gal galėčiau susitarti dėl fizioterapijos?
Mankštintis su guminiu žiedu? Ne, ačiū.
Galiu parašyt tam gydytojui, apie kurį man pasakojai,
kuris deda į kūną dirbtines dalis.
Pasakojau apie jį tik todėl, kad jis - idiotas.
Šito neįmanoma padaryti.
Na, aš su tavim.
Pabandysim viską įveikti kartu.
Kartu?
Pamirškim tą kvailą kivirčą.
Aš pasirūpinsiu tavim.
Kaip?
Kraustykis gyventi pas mane.
Kalbi kaip Spenseris, lyg man būtų reikalinga auklė.
Ne. Siūlau tau apsigyventi pas mane. Visam laikui.
Ką?
Kaip mano draugui ir palydovui.
Maniau, kad tai - Martos darbas.
Ji išsikraustė.
Suprantu. Nusprendei užpildyti tuštumą.
Ne.
Pastorius tavęs išsižadėjo,
- tarnaitė pabėgo. - Ne, Lukai.
- Likau tik aš. - Ne… Prašau, patylėk ir paklausyk.
Tai būtų geras variantas.
Mes gerai sutariame, mums smagu bendrauti.
Mano namas man per didelis. Galėtum apsigyventi Maiklo kambaryje.
Mauzoliejuje?
Aš jį pertvarkiau.
Prašau, pagalvok.
Galėtume kartu leisti laiką, skaityti, kalbėtis.
Nueiti kur nors papietauti. Pasivaikščiot Kensingtono soduose.
Arba nueiti į galeriją. Užsidegti židinį. Pavakarieniauti.
Skaniai pavalgyti, išgerti.
Tada palinkėsim vienas kitam labos nakties ir aš nueisiu miegoti į tavo vyro lovą?
Kodėl gi ne?
Nes tai - juokinga.
Kaip tu to nesupranti?
Šita prakeikta nelaimė atvėrė man akis.
Tu man rūpi, Lukai.
Pasikvietei mane, kai tau manęs reikėjo.
Gydytojo.
Peties išsiverkti.
Sugėrovo.
Netiesa. Tu esi mano draugas.
Na, kaip tavo draugas…
turiu būti su tavim atviras, Kora.
Aš nenoriu su tavim gyventi.
Kodėl?
Nes aš myliu tave,
o tu myli kitą.
Marta.
Užeisi?
Turbūt girdėjai apie Luką.
Taip.
Kodėl man nepasakei?
Bijojau, kad neiškrėstum kokios nors kvailystės.
Atleisk man, Marta.
Už ką?
Kaip elgiausi su tavim. Su Luku…
kad nesirūpinau žmonėmis, kuriuos myliu.
Nuo stogo atsiveria nuostabus vaizdas.
Nori pažiūrėti?
Pasakiau Korai, kad auklės man nereikia.
Kaip ji sureagavo?
Siaubingai.
Tu jai rūpi. Ir man.
Spenseri, nė rašyti negaliu.
Padiktuok, aš užrašysiu.
Leidžiu tau pasilikti vienai nakčiai.
Būsiu tiek, kiek tau reikės.
Ačiū.
Iš čia beveik matosi namas, kuriame gimiau.
Ambrouzas jums padės?
Jis nepritaria socializmo idėjoms.
Apgailestauju.
O ką sako Spenseris?
Nežinau. Aš jo vengiu.
Manau, jis įsimylėjo mane.
Jis tau ką nors sakė?
Tiesiog jaučiu.
Kas yra?
Pagalvojau apie Stelą. Ji serga.
Dar nepasveiko nuo gripo?
Jai tuberkuliozė. Manau, ji miršta.
Ji prašė, kad aš atvažiuočiau, bet aš nežinau, ar galiu ten grįžti.
Bijai?
Ne kaimiečių.
Sutikti Vilą?
Pažįsti mane. Aš…
Aš tik viską gadinu.
Viską galima pataisyti.
Ne tik galima, bet ir reikia.
Tu nesi bailė, Kora Syborn.
Marta.
Nežinojau, kad esi toks turtingas.
Malonu tave matyti.
Paklausyk.
Jei ta mintis dėl namo pirkimo tau šovė tik todėl, kad nori įsiteikti man…
Ne tik todėl. Turiu tau pasiūlymą.
Ne.
Atleisk, nesu iš tų moterų, kurios vedžioja vyrus už nosies…
- Aišku, kad ne. Bet… - Santuoka yra moters vergija.
- Socialinė, finansinė. - Ką? Ne.
Taip, tai yra viena didžiausių kliūčių, norint įvykdyti perversmą.
Aš visai ne tai norėjau pasiūlyti.
Nusprendžiau panaudoti savo fondą socialinio būsto kampanijai,
noriu, kad jai vadovautum tu.
Noriu, kad kartu dirbtume.
Siūlau tau darbą.
Labas, Gogai. Pasiilgau tavęs.
Kobaltas.
Žalsvai mėlynas.
Ten odekolonas ir vonios druskos.
Ačiū, kad atvažiavot.
Kad atvežėt jį.
Nėra už ką. Mes jūsų ilgėjomės.
Bijojau, kad tu neatvažiuosi.
Norėjau tave dar kartą pamatyti.
Kaip jūs jaučiatės?
Esu pasiruošus.
Nekalbėkit taip.
Bet taip yra.
Kaip vaikai?
Po pamokų juos prižiūri viena moteris iš kaimo.
Aš greitai pavargstu.
Kaip jaučiatės? Gal norite pailsėti?
Ne. Dar ne.
Stela?
Norėjote su manim pasikalbėti?
Taip.
Galėtumėte nueiti pas Vilą?
Ką? Ne.
Jam reikia su kuo nors pasikalbėti.
Bet aš atvažiavau aplankyti jūsų.
Jis bažnyčioje.
Na, tuomet neturėčiau jam trukdyti.
Labai prašau, Kora.
Man to reikia.
Tegul jis lieka su manim.
Prašiau, kad nevažiuotum čia.
Norėjau pamatyti Stelą.
Ji paprašė, kad susirasčiau tave.
Jei nori, galiu išvažiuoti.
Pasivaikščiosim?
Žvejai nebeplaukia į jūrą?
Ne.
Vis dar bijo.
Kaip vaikai priėmė žinią?
Aš jiems apie Stelą nieko nesakiau.
Kol neatsirado Naomė,
šito būtų jiems per daug.
Stela sako, kad tau reikia su kuo nors pasikalbėti.
Pasikalbėk su manim.
Ji tokia drąsi.
Ji priėmė tą žinią daug lengviau nei aš.
Na, galbūt ji kurį laiką jau žinojo.
Taip, ji su tuo susitaikė.
Kartais jai…
pakrinka mintys.
O po kurio laiko vėl tampa manąja Stela.
Bet…
net tada, kai jos mintys klajoja, aš…
myliu ją visa širdimi.
Aš visuomet ją mylėsiu, Kora.
Aš žinau.
Žinau, kad ją mylėsi.
Žinai? Tavo mama buvo teisi.
Slibinas yra.
Jūs jį matėt?
- Kaip jis atrodo? Labai didelis? - Taip.
Norėtum jį pamatyti?
Čia viskas slibinui?
Štai, imk.
Galėsi atiduoti mamai.
Atleisk man, Vilai,
kad apsunkinau tau gyvenimą.
Ne, Kora.
Aš pats tave įsileidau,
kai turėjau viską, apie ką galėjau svajoti.
Viskas ne taip paprasta.
Argi?
Meilė nėra baigtinė.
Vedybos neįkalina meilės.
Yra daugybė būdų mylėti.
Tu nežinai, ką reiškia laiminga santuoka.
Bet žinau, ką reiškia mylėti.
Ir būti mylima.
Viskas. Baigiau.
Galime grįžti namo?
Kodėl jūs lipat į valtį?
Kur mes plauksim?
Gali pastumti valtį?
Gali?
Dabar esu pasiruošus su juo susitikti.
Su slibinu?
Su savo dievu ir karaliumi.
Mama!
Frenki?
- Kas yra? - Kas atsitiko?
Kur Stela?
Frenki.
Ji išplaukė pas slibiną.
- Ką? - Kaip tai suprasti?
Mes tavęs nebarsim. Tik pasakyk, kur ji.
Ji valtyje.
Ką?
Mes matėm slibiną, Kora. Mes jį matėm.
Viskas gerai.
Kur Stela susiruošė?
Ji su Vilu išėjo namo.
Ji vis kartojo, kad yra pasiruošusi.
Stela serga.
Ji mirs?
Kažkada mes visi mirsim.
Bet ji mirs nuo ligos,
kaip mano tėvas?
Deja, taip.
Aš nenoriu, kad tu mirtum.
Ir nesiruošiu.
Dar turiu daug nebaigtų darbų.
Tada gerai.
Naome.
Viskas bus gerai, tėti.
Aš mačiau slibiną.
Manau, jis - negyvas.
Viskas baigta.
Jis pakrantėje! Eime.
Šiandien juk ne sekmadienis.
Slibinas - negyvas. Pakrantėje.
Pranešiu visiems. Pasakykit pastoriui!
Slibinas - negyvas.
Prie uostelio. Patys pažiūrėkit.
Ten ne slibinas.
Kas ten? Dievuli.
Naome.
Džo!
Kaip jis čia atsidūrė?
Gali būt, kad žemės drebėjimas pakeitė migracijos įpročius.
Kodėl visi galvojo, kad tai - slibinas?
Žmonės bijo to, ko nesupranta.
Daro skubotas išvadas.
Man gaila, kad jis mirė.
PO ŠEŠIŲ MĖNESIŲ
P. Syborn?
Profesoriau.
Dar vienas laiškelis.
Ačiū.
Kora, kaip sekasi?
Turbūt kapstaisi kokiame griovyje?
Ilgiuosi tavęs.
Bet tu turbūt ilgiesi manęs labiau.
Pagaliau kažkam manęs prireikė.
Mane paskyrė medicinos mokyklos direktoriumi.
Nori, kad mokyčiau studentus širdies paslapčių.
Beje, o kaip tavo širdis?
Vilas jau susisiekė su tavim?
„Jei p. Gartas Everslio miške neras lapės,
kaip kai kurie žmonės sako,
tai nereiškia, kad lapių apskritai nėra.“
Bėk į lovą. Saldžių sapnų.
Labanakt.
Tuojau ateisiu, Džo.
Brangus Vilai,
galvoju apie tave kiekvieną dieną,
prisimenu, ką mums teko patirti, ir ką tai reiškia.
Aš sudegiau, bet prisikėliau.
Myliu tave, bet ir be tavęs esu laiminga.
Ir vis viena
labai laukiu tavo laiško.
TĖVUI VILJAMUI RANSOMUI PASTORIAUS NAMAS
ALDVINTERIS ESEKSAS
Taip ir neatrašei man.
Laiške nebūčiau išguldęs savo jausmų.
Pasivaikščiosim?
Išvertė Laima Banionienė