Jól van.
Dr. Garrett? Hová megy?
Kedves Stella!
Csak most hallottam a szörnyű hírt Luke-tól.
Annyira sajnálom.
Életemben először nem találom a szavakat.
A kígyót keresve jöttem Aldwinterbe,
és nem számítottam rá, hogy barátságra lelek.
Stella, nagyon szeretném látni önt,
de félek, visszatérésem csak felzaklatná a falut.
Ön a barátom, és sosem akartam…
Mi történt?
Kiraboltak minket?
Hol van Martha? Üres a szobája.
Menjünk és reggelizzünk.
- Merre jártál? - Nem tudtam aludni.
Téged kerestelek.
Én meg Naomit kerestem.
A kígyóval van?
Melegítsünk fel téged.
Will?
Igen?
Ő már vár rám.
Ne szomorkodj.
Készen állok.
Segíts.
Kérj bármit.
Látni akarom Corát és Frankie-t.
Azt akarom, hogy visszajöjjenek.
KÉSZÜLT SARAH PERRY REGÉNYE ALAPJÁN
Az essexi kígyó
Hozzak még egy ládát?
Igen, kérlek. A mosogatókonyhában van.
A képes regényem!
- Tessék, hölgyem. - Köszönöm.
Kedves Cora!
Kevéssel londoni találkozásunk előtt
Stellát tuberkulózissal diagnosztizálták.
Ez talán magyarázza viselkedésemet a múzeumban.
Tragikus, de az egészsége rohamosan romlik.
Pár napja könyörög már, hogy írjak önnek, hogy látogasson ide.
De azt kell mondanom, szerintem ez nem jó ötlet
sem neki, sem nekem… Egyikünknek sem.
Az az igazság, hogy alig tudom, hogy vészeljem át a napokat.
Össze vagyok törve.
Így ni.
Legalább jobban borotválsz, mint varrsz.
- Miért nem költözöl hozzám kicsit? - Megvagyok egyedül.
Hadd csináljam én.
Később elmegyünk a hullaházba.
Tessék?
Gyakorolnom kell az ujjaim irányítását.
Vissza kell mennem dolgozni, Spencer.
Csak fokozatosan.
Még ne gondolj arra, hogy műtesz.
Szerinted ez lehetséges?
Tudok lazítani? A munkámat feladva?
- Egyáltalán nem ismersz? - Sajnálom.
Biztos tudok tenni valamit.
Hagyj békén.
Luke…
- Hagyj engem békén. - Jó.
Pápá.
Köszönöm. Ez minden.
Szervusz.
Ambrose meggondolta magát.
Nagyon sajnálom.
Kérlek.
„Nem nyújthatok be javaslatot, mert nem hiszem, hogy a szociális lakás a válasz.
Az emberek oldják meg a saját gondjaikat, ne hagyatkozzanak az államra.”
Őszintén, ennek nincs esze, de szíve még annyi sincs.
Ne aggódjatok. Folytatom. Írom a leveleket.
Igazából nekünk is vannak híreink.
Spencer előállt egy tervvel, ami segít.
Mi? Mikor?
Tovább beszélgettünk, miután elmentél, és azt mondta…
Felajánlotta, hogy megveszi az egész épületet.
- Tessék? - Igen.
Vízvezetéket és áramot akar beszereltetni.
Átalakítja a házat.
Jó nektek.
Nem csak nekünk, itt tíz család lakik.
Nem örülsz?
Dehogynem.
Egyénként nagy előnyötök származik ebből.
De igazi változásra van szükség, nem jótékonyságra.
Szerintem miattad csinálja.
Beszélt a közös jövőtökről.
Cora.
- Spencer. - Cora. Én…
Ha Marthát keresi, kiköltözött pár napja.
- A Cheapside utcában lakik. - Nem. Rossz hírem van.
Luke-ot kirabolták, megkéselték.
Mi? Mikor?
Hazafelé tartott az estélyről.
A jobb kezét felvágták.
Egyenesen a műtőbe vittem.
- Megtettem, ami tőlem tellett. - Nyilván.
Nem hinném, hogy újra operálhat.
Ó, Luke!
Ha változtathatnék bármin, a helyében lehetnék…
Tehetek valamit? Bármit.
Látogassa meg. Vidítsa fel.
Ő kérte?
Nem tudja, hogy itt vagyok.
Luke?
Ó, kedves barátom.
Kíváncsi voltam, eljön-e.
Amint megtudtam.
Annyira sajnálom.
Nézze meg. Használhatatlan.
Egy darab marhahúst sem tudok felvágni.
Hadd tisztítsam meg.
Talán tudok keríteni egy gyógytornászt.
Hogy gumiszalaggal gyakoroljak? Nem, köszönöm.
Vagy írok az orvosnak, akiről mesélt, aki mesterséges részeket tesz a testbe.
Azért meséltem, mert az egy idióta.
Nem lehet megcsinálni.
Én itt vagyok.
Bármi is jön, együtt tudunk megküzdeni vele.
Együtt?
Felejtse el a buta vitánkat.
Vigyázni fogok önre.
Hogyan?
Jöjjön és éljen velem.
Úgy beszél, mint Spencer, aki át akar babusgatni ezen az egészen.
Nem. Úgy értem, költözzön hozzám. Örökre.
Tessék?
Mint barátom és mint társam.
Azt hittem, ez Martha reszortja.
Ő kiköltözött.
Értem. Töltsem ki az űrt.
Nem.
- A pap visszavonult, a szolgák eltűntek. - Nem, Luke.
- Már csak én vagyok talpon. - Nem… Fogja be, és figyeljen!
Szerintem működhet.
Jól kijövünk, élvezzük egymás társaságát.
A házam túl nagy nekem. Megkaphatja Michael szobáját.
A mauzóleumot?
Kiürítettem.
Csak gondolja meg.
Együtt tölthetnénk a napjainkat, olvasnánk, beszélgetnénk.
Esetleg eljárnánk ebédelni. Sétálnánk a Kensington Gardensben.
Vagy egy galériában? Tüzet raknánk? Otthon vacsoráznánk?
Túl sokat ennénk, túl sokat innánk.
Aztán jó éjt kívánnánk, és visszavonulnék a férje ágyába?
Miért ne?
Mert ez nevetséges.
És még csak nem is érti.
De ez a szétroncsolt, véres cafat végre felnyitotta a szemem.
Én törődöm önnel, Luke.
Akkor hívott, ha szükség volt rám.
Egy orvosra.
Akinek a vállán kisírhatta magát.
Egy ivócimborára.
Ez nem igaz! Ön a barátom!
Nos, mint barátja…
őszintének kell lennem önnel, Cora.
Nem akarok önnel élni.
Miért nem?
Mert szerelmes vagyok önbe,
és ön meg szerelmes valaki másba.
Martha.
Be akar jönni?
Gondolom, hallottál Luke-ról.
Igen.
Miért nem mondtad?
Azt gondoltam, valami butaságot csinálhat.
Sajnálom, Martha.
Mit?
Azt, ahogy bántam veled. Luke-kal…
Hogy nem vigyáztam azokra, akiket szeretek.
Csodás a kilátás a tetőről.
Megnézi?
Mondtam Corának, nem kell dada.
Milyen volt?
Lehetetlen.
Törődik veled. Ahogy én is.
Spencer, írni sem tudok.
Te diktálsz, én írok.
Egy estére maradhatsz.
Addig, ameddig kellek.
Köszönöm.
Majdnem látom a házat, ahol születtem.
Ambrose segíteni fog?
Nem tudta támogatni a szocialista programot.
Sajnálom.
Spencer hogy látja?
Nem tudom. Kerülöm őt.
Azt hiszem, szerelmes belém.
Mondott valamit?
Csak érzem.
Mi a baj?
Stella. Nincsen jól.
Még mindig az influenza?
Tuberkulózis. Azt hiszem, haldoklik.
Kért, hogy látogassam meg, de nem biztos, hogy vissza tudok menni.
Fél?
Nem a helybéliektől.
Attól, hogy látja Willt?
Ismersz. Én…
Elrontom a dolgokat.
Helyre is hozhatja őket.
Ha ez kell, tegye meg.
Ön nem gyáva, Cora Seaborne.
Martha.
Nem sejtettem, hogy ilyen gazdag.
Jó látni önt.
Nézze.
Ha ez az új főbérlős ötlet valamiféle közeledés felém, akkor…
Több annál. Van egy ajánlatom.
Nem.
Sajnálom, nem az a fajta nő vagyok, aki rászedi a férfiakat…
- Nem, persze. De… - A házasság rabbá teszi a nőket.
- Társadalmilag, anyagilag. - Mi? Nem.
Igen, ez a forradalom egyik legnagyobb akadálya.
Ez igazán nem olyan fajta ajánlat.
Úgy döntöttem, az alapítványom kampányt indít a szociális lakásokért,
és kell valaki, aki vezeti ezt.
Azt akarom, hogy együtt dolgozzunk.
Állást ajánlok önnek.
Szervusz, Góg. Hiányoztál.
Kobalt.
Cián.
Van benne parfüm és fürdősók.
Köszönöm, hogy eljött.
Hogy elhozta őt.
Természetesen. Hiányzott nekünk.
Aggódtam, hogy nem jössz el.
Még egyszer látnom kellett téged.
Hogy érzi magát?
Készen állok.
Ne, ne mondja ezt.
De így van.
Hogy vannak a gyerekek?
A faluból egy hölgy vigyáz rájuk iskola után.
Kicsit elfáradok.
Jól van? Akar most pihenni?
Nem. Még nem.
Stella?
Beszélni akart velem valamiről?
Igen.
Meglátogatná Willt?
Tessék? Nem.
Kell neki valaki, akivel beszélhet.
De én önhöz jöttem.
A templomban lesz.
Nos, akkor nem kéne zavarnom.
Én kérem erre, Cora.
Én így akarom.
Őt hagyja velem.
Mondtam, hogy ne jöjjön.
Látnom kellett Stellát.
Ő kérte, hogy keressem meg önt.
Elmegyek, ha azt akarja.
Sétáljunk?
Mennek ki hajók a tengerre?
Nem.
Még mindenki fél.
A gyerekek hogy kezelik a dolgot?
Nem mondtam nekik, Stella mennyire beteg.
Naomi még nem került elő,
így túl kegyetlennek tűnik.
Stella szerint kell valaki, akivel beszélhet.
Beszéljen velem.
Ő olyan bátor.
Sokkal jobban kezelte, mint én.
Hát, talán már tudta egy ideje.
Igen, elfogadta.
Néha az…
elméje elkalandozik.
Aztán visszatér hozzám, az én Stellám.
De…
még amikor elkószál is, én…
Jobban nem is szerethetném.
Mindig szeretni fogom őt, Cora.
Tudom.
Tudom, hogy így van.
Anyukádnak igaza volt.
A kígyó él.
Láttad?
- Milyen? Nagyon nagy? - Igen.
Szeretnéd megnézni?
Ezek a kígyónak kellenek?
Tegyél el párat.
Tartsd meg őket anyukádnak.
Sajnálom, Will,
ha rontottam a helyzetén.
Nem, Cora.
Én engedtem be önt,
amikor megvolt mindenem, amire vágyhatok.
Ez nem ilyen egyszerű.
Tényleg nem?
A szeretet nem véges.
Nincs a házasságra korlátozva.
Oly sok módon lehet szeretni.
Önnek nem volt része boldog házasságban.
És mégis tudom, milyen érzés szeretni valakit.
És milyen viszontszeretve lenni.
Így ni. Kész.
Most már visszamegyünk a házba?
Miért szállsz be?
Hová megyünk?
Vízre bocsátasz?
Meg tudod tenni?
Kész vagyok találkozni vele.
A kígyóval?
Istenemmel és királyommal.
Anya!
Frankie?
- Mi az? - Mi történt?
Hol van Stella?
Frankie.
Elment találkozni a kígyóval.
- Mi? - Hogy érted?
Nem csináltál semmi rosszat. Csak tudnunk kell, hol van.
Ott, a csónakban.
Mi?
Láttuk a kígyót, Cora. Láttuk.
Semmi baj.
Stella hová megy?
Haza, Will-lel.
De korábban azt mondta, készen áll az útra.
Stella nincs nagyon jól.
Meg fog halni?
Hát, egyszer mind meghalunk.
De idejekorán,
mint apa?
Igen, félek, ez lehetséges.
Nem akarom, hogy meghalj.
Nem áll szándékomban. Rengeteg dolgom van még.
Az jó.
Naomi.
Nem lesz semmi baj, apa.
Láttam a kígyót.
Azt hiszem, meghalt.
Már vége.
A parton van! Gyerünk!
Ma nem vasárnap van, ugye?
A fenevad halott! Lent, a parton!
Vinnem kell a hírt! Szóljanak a papnak!
A fenevad halott!
Lent a kikötőnél! Nézzétek meg!
Ez nem kígyó.
Mi ez? Egek!
Naomi.
Jo!
Miért jött ide?
Talán a földrengés megzavarta az útját.
Miért hitte mindenki, hogy kígyó?
Az emberek félnek attól, amit nem értenek.
Rossz következtetéseket vonnak le.
Nem akartam, hogy meghaljon.
HAT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Mrs. Seaborne?
Professzor úr.
Egy újabb levél.
Köszönöm.
Cora, hogy van?
Gondolom, nyakig egy árokban.
Hiányzik.
Habár nyilván nem annyira, ahogy én önnek.
Találtam olyanokat, akik értékelnek.
Kineveztek az orvosi egyetem élére.
Azt akarják, tanítsam meg nekik a szív titkait.
Apropó, szív, az öné hogy van?
Már bizonyára hallott Will felől.
„Ha Mr. Garth nem talál rókát az Eversley erdőben,
és sokan tartottak tőle, hogy sosem fog,
az még nem bizonyítja, hogy nincsen olyan állat, hogy róka.”
Lefekvés. Szép álmokat.
Jó éjt.
Egy perc, és megyek, Jo.
Kedves Will!
Még mindig gondolok önre mindennap,
a közös élményekre, és hogy ez mit jelent.
Szétszakíttattam és megjavíttattam.
Szeretem, és elégedett vagyok ön nélkül.
Ám még így is
kérem, válaszoljon.
WILLIAM RANSOME TISZTELETESNEK A PAPLAKBA
Sosem válaszolt.
Túl sok volt a mondandóm.
Sétáljunk?
A feliratot fordította: Speier Dávid