Naomi! Naomi!
Naomi!
Naomi! Naomi!
Leží někde v bahně jako její sestra.
Zabitá pro svoje hříchy.
Naomi!
Nic. Stále hledáme.
Je mi líto.
Vrátí se domů, Henry. Vím to jistě.
To samý jste tvrdil o Gracie.
Henry.
Našla se?
Jo.
Co se děje?
Musíme jet do Londýna.
- Proč? - K doktoru Garrettovi.
Řekl, že mě prohlédne bez objednání.
Prohlédne? Kvůli čemu?
Jsem nemocná, Wille.
Pořád chřipka?
Je to vážnější.
Tedy, já…
Venku je hrozně…
zima a mokro.
- Určitě jsi… - Jsem slabá.
A slábnu čím dál víc.
Snažím se to skrývat.
Proč, Stello?
Proč? Byl bych ti…
- To nic. - Ne, Stello.
Panu Garrettovi věřím.
Dobře.
Takže…
Chceš k panu Garrettovi?
Do Londýna?
Můžeme vzít i děti.
Bude to dobrodružství.
Dobrodružství?
Proč ne?
Můžeme navštívit Coru.
Ne. Já…
- Já ne… - Musíme se někde ubytovat.
Ubytujeme se u Charlese.
Ráno vyrazíme.
PODLE ROMÁNU OD SARAH PERRY
Nestvůra z Essexu
Nechci to.
Kdy z toho pokoje vyleze ven?
Brzy.
Paní Seabornová Foulis Street 2, Westminster
Velmi brzy, doufám.
Jak se dnes cítíš?
Dobře.
Chtějí mě poznat. A vidět můj nález, toho plesiosaura.
Tak to abys vstala.
Ale jak vůbec…
Nedovolím, aby tě zlomili vesničané pomatení pověrami.
Ty jsi tam napsala mým jménem?
Frankie se po tobě ptá.
U každého jídla.
Může jet se mnou. Pojedeme metrem.
Nepřišlo mi ještě něco?
Ne.
Ani z Aldwinteru?
Ani odtamtud.
Podívej.
VÝSTAVA KOSTRY PLEJTVÁKA PŘÍRODOVĚDNÉ MUZEUM
Můžeme tam zajít?
Dneska ne.
Mám schůzku.
KRÁLOVSKÁ ZEMĚPISNÁ SPOLEČNOST
Mají tu nějaké hady?
Ještě ne. Možná jednou, pokud najdu nějaké jeho pozůstatky.
Profesor Marchand?
Cora Seabornová.
Dobrý den.
Prosím.
Netroufám si to zařadit sama,
ale přesto věřím, že může jít o druh plesiosaura.
Ale v publikovaných dokumentech jsem takový neviděla.
A to jste na něj prostě náhodou narazila?
Ne, nějakou dobu jsem prováděla vykopávky v Essexu.
Jsem ohromen.
Máte jich víc?
Ne, to je zatím všechno.
To je škoda.
S tímhle jedním kouskem nic moc nezmůžu.
Víte, co děláte.
Měla byste tam jet hledat dál.
Díky za váš čas.
Vraťte se do Essexu.
Chceme najít toho hada.
Někdo tu má cíl.
Proč nemůžeme zpátky do Aldwinteru?
Nejde to, Frankie.
Mám ti ho vzít?
Ne, unesu ho.
- Frankie, není ti nic? - Mrznu.
Utíkej se nahoru převléct.
To je má přítelkyně Sali.
Paní Cora Seabornová.
Dobrý den.
Ráda vás poznávám.
Můžu vás příští týden čekat?
S panem Ambrosem? U mě doma?
Martha tvrdí, že na vás on dá.
Ach, ano.
Promiňte, jsem velmi unavená.
Půjčte si u nás deštník.
Ten nález je bezcenný.
Cože?
Leda bych tam jela pro nějaké další.
To nemůžeš.
Ne, rozhodně ne.
Na Essex musíš zapomenout.
To jsi mě neměla za tím profesorem posílat.
Chtěla jsem pomoct.
Proč?
Chci, abys byla jako dřív.
A já se snažím.
Vážně?
Tím, že tu celé dny ležíš a odmítáš jíst? Tím, že se trápíš kvůli ženatému muži?
Musíme zase žít normálně. Musíme Frankiemu vytvořit řádný domov.
- Vážně? - Ano.
Musíme dům zase otevřít světu a začít myslet na Frankieho vzdělání.
- Musíme se snažit… - Musíme. Mluvíš o nás jako o páru.
- Chci říct, že… - Jsem jen služebná.
- Ne. Má přítelkyně. - Za přátelství lidem neplatíš.
Cože?
- Kam jdeš? - Omlouvám se!
Smím si vzít na půl dne volno, madam?
Cože?
Martho?
- Kam Martha šla? - Nevím.
- Kdy se vrátí? - Nevím.
- Jela do Essexu? - Ne!
Promiň mi to.
Poslyš, co se jít podívat na tu velrybu?
Kdy?
Zítra.
Musím dělat jakoby nic.
- Usmířit se s ní. - Proč?
- Nemám na vybranou. - To máme vždycky.
- Martho. - Ne.
Vy nechápete, jaké to je, nemít vůbec žádnou vlastní moc.
Podle mě jste velmi mocná.
Souhlasila, že s námi půjde. Zjevně vás má v úctě.
Ale dřív jsme spolu byly pořád a o všem se bavily.
- Já věřila, že cítíme to samé. - Jako byste do ní byla zamilovaná.
Jako všichni ostatní.
Johne, odjíždíme!
Na člunech je krev!
Kdo to udělal?
Evansford.
Proč?
Věří, že nás to ochrání.
- Hrozí nám nebezpečí? - Ne.
- Proto odjíždíme? - Ne.
Naomi se vrátí.
Nesmíme ztrácet víru.
Co to kreslíš, Johne?
Tu velrybu.
- Můžeš ji pak Charlesovi ukázat. - Proč nejdeme do muzea rovnou?
S otcem musíme dopoledne do města.
- Nemůžeme navštívit Coru? - Ne.
Určitě ji brzy uvidíme.
A teď hluboký.
Netvař se tak vyděšeně.
Je mi dobře.
Můžete znovu zakašlat a pak plivnout do této misky?
A co vy s tím?
Teď toho bacila obarvím, aby byl vidět pod mikroskopem.
Můžu ho vidět?
Jistě.
Jako zrnka rýže.
Modrá.
Nádhera.
Bohužel se jedná o tuberkulózu.
- Ne. - Je mi líto.
- Ale doktor v Aldwinteru říkal… - Doktor v Aldwinteru je hlupák.
Luku.
- Jdeme. Pojď. - Počkejte.
Existuje řešení.
Léčebný pneumotorax.
Je to radikální, ale podle mě je to její jediná naděje.
Co to obnáší?
Provedl bych zákrok, po němž nemocná plíce splaskne.
Zvyšuje to šance na uzdravení.
To se ještě nikomu nepodařilo.
Pak tedy ne. Rozhodně ne.
- Neobětujte ji kvůli svému strachu. - Mám vás nechat do ní řezat
jako do zbytků z masa v řeznictví?
Jsou i jiné možnosti.
Doporučuji injekce tuberkulinu…
- Nízká úspěšnost. - V Německu zabírají.
- Zákrok je vážně… - Není to mrtvola na pitevně.
- Je to má žena. - Dost.
To já jsem nemocná.
A o léčbu nestojím.
Pak vám tedy musím říct, co vás čeká.
Nějaké dobré dny, ale také ty zlé.
Slabost.
Delirium.
Děkuji.
Ráda bych si promluvila s manželem.
Stello.
Jsem rozhodnutá.
Nechci svůj drahocenný čas trávit v nemocnici.
Pryč od…
Co mám dělat?
Vezmi děti na ten výlet.
Těší se na něj.
Pak pojedeme domů.
Charles nás čeká v…
Já za ním hned pojedu. Zbytek dne tam budu odpočívat.
Tati?
Všechno v pořádku?
Ano.
Běž najít bratra.
Zůstaň tady, ano?
Wille.
Co vy tady?
Děti chtěly vidět toho plejtváka.
No jistě. Ano. Frankie jím je posedlý.
Jaká matka, takový syn.
- Přemýšlela jsem o… - Coro.
Proč jste odjela?
Frankiemu se stýskalo.
Coro, chováte se podivně.
Omlouvám se.
Jak se máte? Jak se daří matce?
- Je… - Kde je John?
Měli bychom…
Měli bychom jet domů.
Sbohem, paní Seabornová.
Celá se třeseš, mami.
- Coro, co je ti? - Nech mě být.
- Zjistím, jestli se Naomi vrátila. - Jo?
Nech ji jít.
Vrať se, Naomi.
Vrať se.
Je tohle můj trest?
Mám neodbytný pocit, že ano.
Za co?
Nikdy jsme před sebou neměli tajemství, že?
Nikdy.
Jednu věc jsem ti zamlčel.
K jedné osobě…
Mlč.
Jsi dobrý muž, Wille Ransome.
Nemůžeme na tu hádku zapomenout?
Vážně se snažím.
Musíš si vybrat, co chceš.
A netrap se tím, co nemůžeš mít.
Coro.
Dobrý den. Díky, že jste přišel.
Vy už nejste v Essexu?
Ne, už nějakou dobu ne.
Proč jste mi nenapsala?
A proč vy?
Já jsem nespolehlivý. Mám omluvu.
Ráda vás vidím.
Tak co se stalo?
Všichni se proti mně spikli. Rozhodli se, že jsem ďábel.
Cože? I váš drahý reverend?
Ne, ten…
Na tom nesejde, jdu za vámi kvůli něčemu jinému.
Vzpomínáte si na tu oslavu? Na tamto s Marthou?
S Marthou?
A Sali?
Sali?
Sestra vašeho pacienta.
Naše návštěva chudinské čtvrti.
Luku, je to důležité.
Musím Marthu podpořit. Musíte přijít.
- Opravdu? - Ano.
Jste Nevův lékař.
Vás bude Ambrose muset vyslechnout.
Prosím, Luku.
Potíž je v tom, že už něco mám.
- Každoroční večírek lékařské komory. - Vynechte ho.
Ale mám na něm převzít ocenění.
Luku, to je báječné.
Přiznejte, že jste nadšený.
Možná bych to stihl oboje, kdybych měl s sebou pomocníka.
Bude mi ctí.
Na šperky mě neužije.
Ale děkuji vám.
Tím lépe. Stejně byl pro mě moc drahý.
Dobré ráno.
Co to má být?
To je to nejmenší.
Díky.
Půjdeš se mnou pro Luka? Zařídíš, aby se z toho nevyvlékl?
Měla bych posnídat s Frankiem.
Luku, Martha je tady.
Luku.
Proč jsi tak krutý?
Martha je tady.
Bože.
Dobré ráno.
Sluší vám to.
Připraveni?
No…
Celou noc jsem pracoval.
Vážně se na to necítím.
- Vstávat. - Abych byl upřímný…
Silnou kávu?
- Co myslíte? - Ano.
Neřekla jste mu to, že ne? O tom…
Jistěže ne.
Dobře. Je totiž jasné, jak moc vás má rád.
Mimochodem, chtěl jsem se zeptat, byl jsem…
No, byl jsem dobrý?
Už se nepamatuju.
Vy ženy vážně víte, jak muže zdrtit.
Snad se pořád netrápíte kvůli Coře.
Luku.
Neplýtvejte svou láskou na ni.
Netušila by, co si s ní počít.
A je to.
Tak.
Ať už je to za námi.
Jak vidíte, tohle není vhodné místo k zotavování.
Možná by si náš host dal sklenku vody.
Studna je špinavá.
- V té vodě je sirovodík. - Cože, Luku?
Jedovatý plyn.
Ten začernil i ty okenní rámy.
Takže, kam vynášíte své nočníky, Sali?
Do kanálu venku, a když přetéká, tak do toho na konci ulice.
Trápí vás havěť?
Jistě.
Děkuji.
Bylo to…
velmi poučné.
- Neodcházejte, Charlesi. - Slib jsem splnil.
- Máte moc jim pomoct. - A to i děláme, Coro.
Vydali jsme další zákon.
O vyklizení…
Nemůžete ty domy prostě strhnout a nechat lidi na ulici.
Co navrhujete vy?
Zákon o sociálním bydlení.
A komunistka vystrčila růžky.
Ti lidé tu umírají.
Jediné, co tu přežije, jsou choroby.
Vy jste přežila.
- Proboha, Charlesi. - Co…
Máte vůbec tušení, jaké to vlastně je, umírat na choleru?
V kanálech se to těmi patogeny jen hemží.
Nejdřív přestanete ovládat vyprazdňování.
Neustále zvracíte.
Oči vám zapadnou hluboko do lebky
a celý zmodráte.
Umíráte vyděšený a osamělý.
Čistá voda je lidské právo.
Jestli se neshodneme ani na tom, tak jděte.
Promluvím s kolegy.
Zkusím navrhnout zákon.
Luke čeká dole.
Nepřipadá mi správné jít se bavit.
Neutápěj se doma v pocitu viny.
Začni jednat.
Přidej se k hnutí.
Dnes jsi byla skvělá.
Tady je tě škoda.
- Chtěla bych dělat víc. - To musíš.
Nebudete mě tu asi potřebovat věčně, že?
S Lukem opatrně.
Jsme přátelé.
Půjdeme si připít na váš úspěch?
A tím myslím jít se opravdu pořádně opít.
Prr.
Je opravdu úžasná.
Pane Garrette.
- Bože. Vedoucí rady. - Garrette?
Měli jsme se jít opít raději někam do baru.
Tohle je váš večer. Užijeme si ho.
Garrette.
Garrette, gratuluji.
Dělám, co můžu.
- A to je vaše dcera? - Pane Garrette, kroťte se.
Nemožné, bohužel.
Vy musíte být paní Garrettová. Moc mne těší.
Potěšení na mé straně.
A já si teď na své drahé manželce musím vyzkoušet projev.
Zdravím.
S hlubokou úctou a pokorou…
- Pokorou? Vážně? - …přijímám…
Tohle už jsem potřebovala. Díky.
Na nezřízené pití si udělám čas vždy.
- Kristepane, já nevstanu. - Vážně?
A je to vaše vina, paní Garrettová.
Co to tu děláme, Coro?
Pěkně zlobíme na vašem večírku.
Už mě unavuje chovat se tak zdrženlivě a slušně.
O čem to mluvíte?
Vezměme se.
Myslím to vážně. Vezměte si mě. Buďte mou ženou.
Luku, co…
- Nemůžu. Vy víte, že ne. - Proč ne?
Můj manžel zemřel teprve před pár měsíci.
- To… - Čert ho vem. Nemilovala jste ho.
Co… A vy…
Miluji vás.
Od chvíle, kdy jsem vás poprvé viděl.
Ani jste mě neznal.
Líbilo se mi, co vidím.
A chtěl jste si to přivlastnit?
- Kam zmizela bezstarostná Cora? - Pardon, já…
Vždyť se zamyslete.
Smějeme se.
Hádáme se. Už teď jsme jako manželé.
Copak přátelství nestačí?
Chcete říct drobky.
Je mi líto, já…
- Kdysi jsem mohla dát víc… - Kdysi?
- Když jsem vám v Essexu dělal pána domu? - Cože?
Proč jsem vám asi pořádal tu oslavu?
A já si myslela, že jste chtěl potěšit přítelkyni.
A co on? On je taky váš přítel?
Kdo?
Uvědomujete si, že je ženatý?
Ačkoli asi ne na dlouho, když uvážím stav jeho ženy.
Na to pořád čekáte?
Ani do vás bych takovou bezcitnost neřekl.
O čem to tu mluvíte?
Tuberkulóza. Našel jsem ji minulý týden.
- Lžete. - Zeptejte se Spencera, když nevěříte.
Bez obav, za pár měsíců bude po ní a pak už bude jen váš.
Dejte mi pokoj.
Coro, počkejte. Omlouvám se.
Dejte mi pokoj!
- Coro, vraťte se. - Nechte mě být.
- Jste opilá. - Ne jako vy.
Tak utíkejte, vy zbabělče.
To vy jste zbabělec.
Pojďte laskavě na pódium.
Ani mě nehne.
Ty pitomče. Ty zpropadený pitomče. Pitomče!
- Co se stalo? - Luke mě požádal o ruku.
- Cože? - Přesně.
Ty hloupá.
- To on je hlupák. - Ne, Coro, prosím tě.
Ne, ty jsi tam nebyla.
Jednu chvíli jsme žertovali a vzápětí se vyznal.
On tě miluje.
Tušíš vůbec, jak láska k tobě člověka zraňuje?
Já si nevšimla.
- Ne, to ty nikdy. - Martho, co…
- Co chceš, Coro? - Co chci?
Ano. Protože čím déle se budeš plácat v tom svém tápání,
- tím víc lidem ublížíš. - Já jen…
- Byla jsem tak dlouho spoutaná… - Jistě.
Do toho. Sveď zase vinu na Michaela.
Máš pravdu. Je mě tady škoda.
LONDÝNSKÁ MĚSTSKÁ ŽELEZNICE
Peníze.
Šrajtofli!
Ne.
Pojď sem!
Dej mi ji.
Do ruky ne. Prosím.
Otče.
Vyslyš mou modlitbu.
Zříkám se hříchu.
Zříkám se zla.
Přiveď ji zpět ke mně.
Překlad titulků: Růžena Svobodová