Наомі!
Її винесе на берег, так само як сестру.
Її забрано за гріхи.
Наомі!
Нема нічого. Шукаємо далі.
Мені шкода.
Вона вернеться додому, Генрі. Я в цьому впевнений.
Ви й про Ґрейсі так казали.
Генрі…
Знайшли її?
Джо.
Що таке?
Нам треба в Лондон.
-Чому? -Доктор Ґарретт.
Він обіцяв оглянути мене без запису.
Без запису? Навіщо?
Я хвора, Вілл.
Грип?
Це щось більше.
Я не…
Погода останнім часом така…
холодна й волога.
-Не дивно, що… -Я слабка.
І щодня слабну.
Намагаюся цього не показувати.
Чому, Стелло?
Чому? Я б…
-Усе нормально. -Ні, Стелло.
Я довіряю доктору Ґарретту.
Так.
Ти…
Хочеш піти до доктора Ґарретта?
У Лондоні?
Візьмемо дітей.
Зробимо з цього пригоду.
Пригоду?
Чом би й ні?
Зустрінемося з Корою.
Ні. Я…
-Я не… -Нам треба десь заночувати.
Зупинимося в Чарльза.
Поїдемо вранці.
ЗА РОМАНОМ САРИ ПЕРРІ
Змій з Ессексу
Не хочу.
Коли вона вийде з кімнати?
Скоро.
МІСІС СІБОРН ФАУЛІС-СТРІТ, 2, ВЕСТМІНСТЕР, ЛОНДОН
Надіюся, дуже скоро.
Як почуваєшся?
Нормально.
Зі мною хочуть зустрітися… Побачити мою знахідку, мого плезіозавра.
То треба вставати.
А як вони…
Я не могла дивитися, як ти побиваєшся через сільські забобони.
Ти написала товариству від мого імені?
Френкі про тебе питає.
Щоразу, як сідає їсти.
Візьму його з собою. Поїдемо підземкою.
Інших листів не було?
Ні.
Нічого з Олдвінтера?
Поки що ні.
Глянь.
ВИСТАВКА СКЕЛЕТА СИНЬОГО КИТА БРИТАНСЬКИЙ МУЗЕЙ ПРИРОДОЗНАВСТВА
Підемо подивимось?
Не сьогодні.
У мене зустріч.
КОРОЛІВСЬКЕ ГЕОГРАФІЧНЕ ТОВАРИСТВО
А тут є змій?
Поки що нема. Може, колись будуть, якщо я знайду його рештки.
Професоре Маршан.
Кора Сіборн.
Вітаю.
Проходьте.
Сідайте.
Я не хотіла б категоризувати самостійно,
але вважаю, що це вид плезіозавра.
Такого я ще не бачила, а я переглянула всі публікації.
Ви просто на це наткнулися?
Ні, я проводила розкопки на ессекському узбережжі.
Я вражений.
Маєте ще щось?
Ні, поки що це все.
Шкода.
З одним зразком я нічого не зроблю.
Ви свою справу знаєте.
Вертайтеся й продовжте пошуки.
Дякую за ваш час.
Вертайтеся в Ессекс, місіс Сіборн.
Ми хочемо знайти змія.
А він охочий.
Чому ми не вернемося в Олдвінтер?
Нам не можна, Френкі.
Може, краще я?
Ні, я сам.
-Френкі, ти в порядку? -Я змерз.
Біжи нагору й переодягнись.
Коро, це моя подруга Селі.
Місіс Кора Сіборн.
Добрий день.
Дуже приємно.
Ви ж прийдете наступного тижня?
З Емброузом? До мене додому?
Марта каже, що він до вас прислухається.
О, так.
Вибачте, я дуже втомилась.
Візьміть у нас парасольку.
Знахідка нічого не варта.
Що?
Хіба що я вернуся туди і знайду ще.
Ти не можеш.
Ні, це не варіант.
Тобі треба забути про Ессекс.
Не треба було домовлятися про зустріч з професором.
Я хотіла допомогти.
Чому?
Я хочу, щоб ти вернулася.
Я пробую.
Невже?
Лежачи в ліжку й відмовляючись їсти?
Побиваючись через жонатого чоловіка?
Нам треба вертатися до життя.
Створити хороший дім для Френкі.
-Невже? -Так.
Ми повинні відкрити дім
і думати про його освіту.
-Ми повинні спробувати… -«Ми, ми».
Говориш так, ніби ми пара.
-Хочу сказати… -Що я просто слуга.
Ні. Подруга.
Не можна платити за дружбу.
Що?
-Куди ти? -Пробачте.
Відпустите мене на пів дня, мадам?
Що?
Марто!
-Куди пішла Марта? -Не знаю.
-А коли вона вернеться? -Не знаю.
-Вона поїхала в Ессекс? -Ні!
Вибач.
Може, хочеш піти подивитися на кита?
Коли?
Завтра.
Я вдам, що не це мала на увазі.
-Помирюся з нею. -Чому?
-Бо не маю вибору. -Вибір є завжди.
-Марто. -Ні.
Тобі не зрозуміти, як це – ні на що не мати впливу.
Ти багато на що впливаєш.
Вона погодилася піти з нами. Вона точно тебе поважає.
Раніше ми завжди були разом. Говорили, ділилися.
Я думала, що вона почуває те саме.
Ти говориш, наче в неї закохана.
Як і всі інші.
Джон, ми вже їдемо.
На човнах кров!
Хто це зробив?
Евансфорд.
Чому?
Він вважає, що це нас захистить.
То ми в небезпеці?
Ні.
-Тому ми їдемо в Лондон? -Ні.
Наомі повернеться.
Мусимо вірити.
Джон, що малюєш?
Кита.
Покажеш Чарльзу, як приїдемо.
Чому ми не одразу їдемо в музей?
У нас з батьком є справи в місті.
-Можна нам до Кори? -Ні.
Ми скоро її побачимо, це точно.
Трохи глибше.
Не переживай так.
Усе гаразд.
Покашляйте, будь ласка, і сплюньте в посудину.
Що тепер?
Я пофарбую бацилу, щоб розглянути її під мікроскопом.
Можна глянути?
Авжеж.
Як рисові зерна.
Такі сині.
Такі красиві.
На жаль, це туберкульоз.
-Ні. -Мені жаль.
-Лікар в Олдвінтері сказав… -Лікар в Олдвінтері – дурень.
Люк.
-Ми їдемо. Ходімо. -Зачекайте.
Є лікування.
Лікувальний пневмоторакс.
Радикальний метод, але, на мою думку, це її найкраща і єдина надія.
Що це?
Я проведу операцію, щоб спричинити колапс зараженої легені
й стимулювати її до відновлення.
Процедура ще ні разу не пройшла успішно.
Тоді ні. Точно ні.
-Не жертвуйте дружиною через страх. -Думаєте, я дозволю вам порубати її,
як м'ясник – тельбухи?
Є й інші варіанти.
Раджу ін'єкції туберкуліну…
-Низька ефективність. -У Німеччині він поміг.
Операція ж…
Вона вам не труп, д-ре Ґарретт.
-Це моя дружина. -Годі.
Це моя хвороба.
І я не хочу лікуватися.
Ви повинні розуміти, що буде далі, місіс Ренсом.
Будуть і хороші дні, і погані.
Слабкість.
Марення.
Дякую.
Хочу поговорити з чоловіком наодинці.
Стелло.
Я вирішила.
Не хочу втрачати такий цінний час у лікарні.
Далеко від…
Що мені робити?
Погуляй з дітьми.
Вони дуже цього чекали.
А тоді поїдемо додому.
Чарльз чекає нас у…
Я сходжу до нього. Відпочину.
Тату.
Ти в порядку?
Так.
Знайди брата.
Будь тут.
Вілл.
Ти приїхав у Лондон.
Діти хотіли побачити кита.
Авжеж. Френкі від нього в захваті.
Яблуко від яблуні.
Я думала про…
Коро.
Чому ти поїхала?
Френкі сумував за домом. От і все.
Коро, ти якась дивна.
Пробач.
Як ви? Як мама?
-Вона… -Де Джон?
Нам треба…
Треба їхати додому.
До побачення, місіс Сіборн.
Мамусю, ти тремтиш.
-Коро, що сталось? -Облиш мене.
Гляну, чи вернулася Наомі.
Джо!
Нехай біжить.
Вернись, Наомі.
Вернись.
Це моя кара?
Повертаюся до думки, що так.
За що?
Раніше між нами не було таємниць.
Не було.
Я дещо від тебе приховав.
Є людина, яку…
Цить.
Ти добра людина, Вілл Ренсом.
Може, забудемо про цю сварку?
Я стараюся.
Ти мусиш зрозуміти, що хочеш.
Не триматися за те, чого тобі не дістати.
Коро.
Привіт. Дякую, що прийшов.
Я думав, що ти в Ессексі.
Ні, я давно вернулась.
Чому не написала?
А ти чому не писав?
Я дуже ненадійний. Це моя відмовка.
Рада тебе бачити.
То що сталося?
Усі проти мене обернулися. Вирішили, що я диявол.
Що? Навіть шановний священник?
Ні, він…
Я прийшла поговорити про щось інше.
Пам'ятаєш свято? Розмову з Мартою?
З Мартою?
Про Селі?
Селі?
Сестра твого пацієнта.
Наш візит у нетрі.
Люк, це важливо.
Я мушу підтримати Марту. І ти повинен прийти.
-Серйозно? -Так.
Ти лікар Нева.
Якщо до Емброуза звернешся ти, він прислухається.
Прошу, Люк.
Мені жаль, але в мене є інші плани.
Прийом у Британському медтоваристві.
То пропусти його.
Але мені вручають нагороду.
Люк, це ж чудесно.
Визнай, ти в захваті.
Думаю, що зможу встигнути і туди, і туди,
якщо піду не сам.
Для мене це честь.
Прикраси – це не моє.
Але дякую.
От і добре. Воно було мені не по кишені.
Доброго ранку.
Що це?
Найменше, що я можу зробити.
Дякую.
Підеш зі мною по Люка? Щоб не викрутився.
Треба поснідати з Френкі.
Люк. Марта вже тут.
Люк.
Чому ти такий жорстокий?
Марта вже тут.
Боже.
Доброго ранку.
Ти сьогодні гарна.
Готовий?
Ну…
Я цілу ніч працював.
Не маю на це сили.
-Уставай. -Буду з тобою чесний…
Міцної кави?
-А ти як думаєш? -Так.
Ти йому не сказала? Про…
Авжеж ні.
Добре. Бо всі бачать, що ти йому подобаєшся.
До речі, я забув запитати. А я…
Я добре себе показав?
Уже й не пригадаю.
Жінки знають, як підкосити чоловіка.
Надіюся, ти вже не сохнеш за Корою.
Люк,
на марнуй на неї свого кохання.
Вона не знатиме, що з ним робити.
Ось.
Так.
До справи.
Як бачите, містере Емброуз,
це не найкраще місце для одужання після операції.
Може, наш гість хоче води?
Криниця забруднена.
-У воді сірководень. -Люк, що ти сказав?
Отруйний газ.
Через нього почорніли віконні рами.
Селі, де ви виливаєте вміст горщиків?
У канаву надворі або далі по вулиці, якщо ця переповнена.
У домі є шкідники?
Аякже.
Дякую.
Це було
дуже інформативно.
Чарльзе, не тікай.
Я обіцяв прийти і прийшов.
-Ти можеш їм допомогти. -Ми помогли, Коро.
Ми ухвалили ще один закон.
Закон про очищення…
Не можна просто знести нетрі й лишити людей бездомними.
А що ти пропонуєш?
Закон про соціальне житло.
От і вийшла комуністка.
Люди вмирають, Емброуз.
Тут виживають хіба що хвороби.
Ти вижила.
-Їй-богу, Чарльзе. -Що…
Ти хоч уявляєш, як це – померти від холери?
У канавах під наших ногами аж кишить патогенами.
Спершу постійна діарея,
блюєш і вдень, і вночі,
очі стікають у череп,
а шкіра синіє.
Це страшна, самотня смерть.
Чиста вода – базове право людини.
Якщо ви не згодні зі мною, то краще йдіть уже.
Я поговорю з колегами.
Запропоную законопроєкт.
Люк унизу.
Тепер не хочеться нікуди йти.
Не лишайся вдома через почуття вини.
Дій.
Долучись до нас.
Ти була прекрасна, Марто.
Тут ти марнуєш таланти.
-Я хочу робити більше. -Ти мусиш.
Я ж не завжди буду потрібна вам з Френкі.
Будь обережна з Люком.
Ми друзі.
То що, відсвяткуємо твій успіх?
Тобто нап'ємося до чортиків.
Тпру!
Вона така чарівна.
Д-ре Ґарретт.
-О боже. Голова ради. -Ґарретте.
Треба напитися в барі.
Це твій вечір. Ми гарно розважимось.
Ґарретт.
Ґарретт, поздоровляю.
Я старався.
-А це ваша дочка? -Містере Ґарретт, будьте чемні.
На жаль, це неможливо.
Ви, мабуть, місіс Ґарретт. Дуже приємно.
Взаємно.
Відрепетирую свою промову на дружині.
Вітаю.
З повагою й скромністю…
-Скромність? Серйозно? -…я приймаю…
Те, що треба. Дякую.
Завжди радий з тобою напитись.
-Боже, я налигався. -Невже?
Це ти винна, місіс Ґарретт.
Що це, Коро? Що ми робимо?
Жахливо поводимося на прийомі.
Я втомився бути сором'язливим і чемним.
Ти про що?
Виходь за мене.
Я серйозно. Виходь. Стань моєю дружиною.
Люк. Що…
-Я не можу. Ти ж знаєш, що я не можу. -Чому?
Мій чоловік помер усього кілька місяців тому.
-Це ж… -Гівнюк він був. Ти його не любила.
Що… І ти…
Я тебе люблю.
Я закохався в тебе з першого погляду.
До того як знав мене?
Ти здалася мені красивою.
Тому ти захотів мною володіти?
-Де поділася безтурботна Кора? -Пробач. Я…
Подумай.
Ми сміємося.
Ми сперечаємось. Ми вже як одружена пара.
Тобі мало дружби?
Тобто крихт?
Вибач. Я…
-Раніше я могла б більше, але… -Раніше?
Ти запросила мене в Ессекс,
-зробила господарем у домі. -Що?
Думаєш, чому я влаштував тобі те свято?
Я думала, що ти хотів порадувати подругу.
А як же він? Він теж для тебе друг?
Хто?
Ти в курсі, що він одружений?
Хоч, мабуть, ненадовго, зважаючи на стан легень його дружини.
Ось на що ти чекаєш?
Не думав, що ти така бездушна, Коро.
Ти про що?
Туберкульоз. Я діагностував її тиждень тому.
Ти брешеш.
Запитай Спенсера, якщо не віриш.
Не переживай. Їй лишилося кілька місяців,
і ти забереш його собі.
Не підходь до мене.
Коро, зачекай. Пробач.
Навіть не наближайся.
-Коро, вернись. -Відчепися.
-Ти п'яна. -Ти п'яніший.
Тікай, боягузко.
Це ти боягуз.
Прошу вас на сцену, сер.
Пішло воно.
Який же ти дурень. Дурень!
-Що сталося? -Люк освідчився.
-Що? -Знаю.
Ти дурна.
-Це він дурний. -Ні, Коро. Серйозно.
Тебе там не було.
Ми собі жартували, аж раптом він освідчився.
Він у тебе закоханий.
Ти хоч уявляєш, як важко тебе кохати?
Я не бачила.
-Ти ніколи не бачиш. -Марто, що…
-Що ти хочеш, Коро? -Хочу?
Так. Бо що довше ти живеш у незнанні,
-то більше людей скривдиш. -Просто…
-Я так довго жила в пастці… -Авжеж.
Давай, знов усе зверни на Майкла.
Твоя правда. Тут я марную свій час.
ЛОНДОНСЬКА ПІДЗЕМКА
Гроші.
Гаманець!
Ні.
Давай.
Діставай.
Не руку. Благаю.
Отче.
Почуй мою молитву.
Я каюся в гріхах.
Я зрікаюся зла.
Верни її мені.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська