Naomi!
Hon är säkert ilandspolad i gyttjan precis som sin syster.
Tagen för sina synder.
Naomi!
Inget resultat. Vi letar än.
Jag är ledsen.
Hon kommer hem, Henry. Det är jag säker på.
Du sa samma sak om Gracie.
Henry…
Några spår av henne?
Jo.
Vad pågår?
Vi måste åka till London.
- Varför? - Dr Garrett.
Han lovade att ta emot mig direkt.
Ta emot dig? För vad?
Jag är sjuk, Will.
Influensa?
Det är mer än så.
Tja, jag…
Vädret har varit så…
…kallt och blött.
- Man får… - Jag är svag.
Och blir allt svagare.
Jag försöker dölja det.
Stella, varför?
Varför? Jag skulle ha…
- Det är bra. - Nej, Stella.
Jag litar på dr Garrett.
Nåväl.
Du…
Du vill gå till dr Garrett?
I London?
Vi kan ta med barnen.
Göra det till en utflykt.
En utflykt?
Varför inte?
Vi kan hälsa på Cora.
Nej. Jag…
- Jag vill inte… - Vi behöver nånstans att bo.
Vi bor hos Charles.
Vi åker imorgon bitti.
BASERAD PÅ SARAH PERRYS ROMAN
Jag vill inte ha frukost.
När tänker hon komma ut ur sitt rum?
Snart.
Mycket snart, hoppas jag.
Hur mår du idag?
Bra.
De vill träffa mig… Se mitt fynd, plesiosaurien.
Bäst att du går upp, då.
Men hur kunde de…
Jag vägrar se dig knäckas av en by som är full av vidskepelse.
Skrev du till sällskapet i mitt namn?
Frankie frågar efter dig.
Vid varenda måltid.
Han kan följa med mig. Vi tar tunnelbanan.
Var det nån mer post till mig?
Nej.
Inget från Aldwinter?
Inte än.
Titta.
UTSTÄLLNING - SKELETT AV BLÅVAL BRITTISKA NATURHISTORISKA MUSEET
Kan vi gå dit och titta?
Inte idag.
Jag har ett möte.
KUNGLIGA GEOGRAFISKA SÄLLSKAPET
Finns det några sjöormar här?
Inte än. Kanske en dag, om jag har hittat kvarlevorna av en.
Professor Marchand.
Cora Seaborne.
God dag.
Varsågod.
Varsågoda.
Jag vågar mig inte på att kategorisera det själv,
men jag tror ändå att det kan vara nåt slags plesiosaurie.
Det liknar inget jag sett, och jag har läst allt publicerat material.
Och ni bara råkade hitta det?
Nej, jag grävde nere vid Essex kust ganska länge.
Jag är imponerad.
Har ni fler?
Nej, detta är allt just nu.
Så synd.
Jag kan inget göra med bara denna bit.
Ni kan er sak.
Ni borde återvända och söka efter fler.
Tack för er tid.
Återvänd till Essex, mrs Seaborne.
Vi vill hitta sjöormen.
Nån är visst intresserad.
Varför kan vi inte återvända till Aldwinter?
Det går inte, Frankie.
Ska jag?
Nej, det går bra.
- Frankie, hur är det? - Jag fryser.
Spring och ta på dig torra kläder.
Cora, det här är min vän Sali.
Mrs Seaborne.
God dag.
Trevligt att träffas.
Jag hoppas att ni kommer nästa vecka?
Med Ambrose? Till mitt hem?
Martha säger att han lyssnar på er.
Visst, ja.
Förlåt mig, jag är så trött.
Låna gärna ett paraply.
Fyndet är värdelöst.
Va?
Om jag inte återvänder för att finna fler.
Det kan du inte.
Nej, absolut inte.
Du måste glömma Essex.
Då borde du inte ha skickat mig till professorn.
Jag försökte bara hjälpa.
Varför?
Jag vill att du ska gaska upp dig.
Jag försöker.
Gör du?
Ligger i sängen hela dagarna, vägrar att äta?
Hjärtesorg för en gift mans skull?
Vi måste tillbaka till det normala
och skapa ett bra hem åt Frankie.
- Måste vi? - Ja.
Vi måste öppna upp huset
och börja tänka på hans utbildning.
- Vi måste försöka… -"Vi, vi."
Du pratar som om vi var ett par.
- Jag menar… - Jag är bara din tjänare.
Nej. Min vän.
Man kan inte köpa vänskap.
Va?
- Vart ska du ta vägen? -Åh, ursäkta.
Går det bra att jag tar en halv dag ledigt, frun?
Va?
Martha?
- Vart gick Martha? - Jag vet inte.
- När kommer hon tillbaka? - Jag vet inte.
- Har hon farit till Essex? - Nej!
Förlåt mig.
Jag vet. Vi kan gå och se valen.
När då?
Imorgon.
Jag får låtsas att jag inte menade det.
- Bli sams med henne. - Varför?
- Jag har inget val. - Det finns alltid ett val.
- Martha. - Nej.
Du förstår inte hur det känns att vara maktlös.
Jag anser dig vara mycket kraftfull.
Hon sa ja till att följa med oss. Hon måtte respektera dig.
Men vi brukade vara tillsammans om dagarna. Prata, dela saker.
Jag trodde att hon kände likadant.
Det låter som om du är förälskad i henne.
Det är ju alla andra.
John, vi åker nu!
Det är blod på båtarna!
Vem gjorde det?
Evansford.
Varför?
Han tror att det skyddar oss.
Är vi i fara?
Nej.
-Är det därför vi ska till London? - Nej.
Naomi ska komma hem.
Vi får inte mista hoppet.
Vad ritar du, John?
Det är valen.
Visa den för Charles när vi kommer dit.
Varför kan vi inte gå raka vägen till museet?
Din far och jag har saker att göra i stan idag.
- Kan vi inte hälsa på Cora? - Nej.
Vi träffar henne säkert snart.
Och lite djupare.
Se inte så skrämd ut.
Det är ingen fara.
Kan du hosta en gång till och spotta i kärlet här?
Vad händer nu?
Jag färgar bacillen, så jag kan se den i mikroskopet.
Får jag se?
Givetvis.
Som riskorn.
Så blåa.
Så vackra.
Tyvärr är det tuberkulos.
- Nej. - Jag är så ledsen.
- Läkaren i Aldwinter sa… - Läkaren i Aldwinter är en narr.
Luke.
- Kom, vi går. - Var snäll och vänta.
Det går att behandla.
Terapeutisk pneumothorax.
Det är radikalt, men om ni frågar mig är det hennes bästa och enda hopp.
Vad är det?
Jag opererar och kollapsar den infekterade lungan
så att den får chans att läka.
Det har aldrig gjorts med framgång förut.
I så fall absolut nej.
- Offra henne inte för din fruktan. - Skulle jag låta dig skära upp henne
som en bit inkråm i en slakteributik?
Det finns andra alternativ.
Jag rekommenderar injektioner av tuberkulin…
- Låg effektivitet. - Det har fungerat i Tyskland.
Jag tror att operation…
Hon är inte ett av dina kadaver.
- Hon är min fru. - Sluta.
Det är min sjukdom.
Och jag vill inte bli behandlad.
Då måste du veta vad som väntar, mrs Ransome.
Vissa bra dagar, men också svåra.
Svaghet.
Sinnesförvirring.
Tack.
Jag vill prata med min man, tack.
Stella.
Jag har bestämt mig.
Jag vill inte tillbringa min dyrbara tid på sjukhus.
Borta från…
Vad ska jag göra?
Ta med barnen på utflykt i stan.
De har sett fram emot det.
Sen åker vi hem.
Charles väntar oss vid…
Jag åker och träffar honom nu. Vilar där under dagen.
Pappa?
Är allt bra?
Jadå.
Gå och hitta din bror.
Stanna här.
Will.
Du kom till London.
Barnen ville se valen.
Självklart. Ja. Frankie är fixerad vid den.
Han brås på sin mor.
Jag har tänkt på…
Cora!
Varför åkte ni iväg?
Frankie fick hemlängtan, helt enkelt.
Cora, du beter dig konstigt.
Förlåt mig.
Hur mår ni? Hur mår din mor?
- Hon… - Var är John?
Dags att…
Dags att åka hem.
Adjö, mrs Seaborne.
Du skakar, mamma.
- Cora, vad har hänt? - Låt mig vara.
Jag går och hör om Naomi har kommit tillbaka.
Jo?
Låt henne gå.
Kom tillbaka, Naomi.
Kom tillbaka.
Är det Guds dom över mig?
Jag tänker att det måste vara det.
För vad?
Vi har väl aldrig haft hemligheter för varandra?
Aldrig.
Det finns en sak jag inte har berättat.
Det finns nån jag…
Tyst.
Du är en god man, Will Ransome.
Kan vi bara glömma vårt gräl?
Jag försöker.
Du måste besluta vad du vill ha.
Sluta tänka på det du inte kan få.
Cora.
Hej. Tack för att du kom.
Jag trodde att du var kvar i Essex.
Nej, jag åkte hem för ett bra tag sen.
Varför har du inte skrivit?
Eller du?
Jag är helt opålitlig. Jag har en ursäkt.
Det är gott att se dig.
Så vad hände?
Alla vände sig mot mig. De trodde att jag var djävulen.
Va? Den kära kyrkoherden också?
Nej, han…
Hur som helst… Jag kom för att prata om nåt helt annat.
Minns du festen? Det där med Martha?
Martha?
Och Sali?
Sali?
Din patients syster.
Vårt besök i slummen.
Luke, det är viktigt.
Jag måste stötta Martha. Du måste följa med.
- Måste jag? - Ja.
Du är Nevs läkare.
Om du talar med Ambrose måste han lyssna.
Snälla Luke.
Problemet är att jag är upptagen.
Läkarsällskapets årliga middag.
Så utebli.
Men jag ska få en utmärkelse.
Luke, så underbart.
Medge att du är förtjust.
Jag kanske kunde hinna med båda
och jag har en vän med mig.
Jag vore hedrad.
Jag är inte mycket för smycken.
Men tack ändå.
Lika bra det. Jag hade ändå inte råd med det.
God morgon.
Vad är det här?
Det minsta jag kan göra.
Tack.
Följer du med och hämtar Luke? Så han inte försöker slingra sig ur det.
Jag borde äta frukost med Frankie.
Luke. Martha är här.
Luke.
Så grym kan du inte vara.
Martha är här.
Jösses.
God morgon.
Du ser pigg ut.
Redo?
Tja…
Hör på, jag har jobbat hela natten.
Jag orkar helt enkelt inte.
- Upp med dig. -Ärligt talat…
Starkt kaffe?
- Vad tror du? - Ja.
Du har väl inte berättat för honom? Om…
Självklart inte.
Bra. För alla ser hur förtjust han är i dig.
Förresten, jag hade tänkt fråga. Var jag…
Alltså, var jag bra?
Jag har redan glömt det.
Ni kvinnor kan verkligen krossa en man.
Hoppas att du inte fortfarande längtar efter Cora.
Luke,
slösa inte din kärlek på henne.
Hon vet inte vad hon ska göra med den.
Varsågod.
Jaha.
Låt oss få det gjort.
Som ni ser, mr Ambrose,
är detta ingen bra plats att återhämta sig efter operation.
Vår gäst kanske vill ha ett glas vatten.
Brunnen är förorenad.
- Vätesulfid i vattnet. - Hur sa, Luke?
Giftig gas.
Ni ser, fönsterkarmarna har svartnat.
Så, var tömmer du era pottor, Sali?
I kloaken utanför, eller längre ner om den är full.
Har ni ohyra här?
Självklart har de det.
Tack.
Det har varit…
…mycket upplysande.
Gå inte iväg, Charles.
Jag lovade komma, och jag kom.
- Du har makt att hjälpa dem. - Vilket vi har gjort, Cora.
Vi har lagstiftat om det igen.
Lagen om rivning av slum…
Man kan inte bara riva slummen och lämna folk hemlösa.
Vad föreslår ni?
Statligt subventionerade bostäder.
Där ser vi kommunisten.
Folk dör, Ambrose.
Det enda som överlever här är sjukdom.
Du överlevde ju.
- För Guds skull, Charles. - Va…
Har du nån aning om hur det är att dö av kolera?
En patogen som frodas i kloakerna under våra fötter.
Först mister man kontrollen över tarmarna,
man kräks dag och natt,
ögonen sjunker in i skallen
och huden blir blåaktig.
Det är en skrämmande, ensam död.
Rent vatten är en basal mänsklig rättighet.
Om vi inte kan vara överens om det, är det bäst att ni går.
Jag ska prata med kollegor.
Försöka göra ett lagförslag.
Luke är där nere.
Det känns inte rätt att gå ut.
Stanna inte hemma och känn skuld.
Handla.
Du kan gå med i rörelsen.
Du var lysande, Martha.
Du förslösar din talang här.
- Jag vill göra mer. - Du måste.
Du och Frankie behöver mig väl inte för alltid?
Ta det lugnt med Luke.
Vi är vänner.
Ska vi gå och skåla för din framgång?
Då menar jag att bli väldigt, väldigt berusade.
Ptro.
Hon är förtjusande.
Dr Garrett.
- Jösses. Ordföranden. - Garrett?
Vi borde gå och bli berusade i en bar nånstans.
Det här är din kväll. Vi ska njuta av den.
Garrett.
Garrett, gratulerar.
Jag gör mitt bästa.
-Är det här er dotter? - Mr Garrett, uppför er nu.
Omöjligt, tyvärr.
Ni måste vara mrs Garrett. Så trevligt att träffas.
Nöjet är på min sida.
Nu måste jag öva mitt tal på min kära hustru.
Men hej.
Det är med största respekt och ödmjukhet…
-Ödmjukhet? Verkligen? -…som jag mottar…
Jag behövde det här. Tack.
Jag är alltid tillgänglig för dryckenskap.
- Jösses, vad berusad jag är. -Är du?
Det är ert fel, mrs Garrett.
Vad är det här, Cora. Vad gör vi?
Uppför oss illa på din fest.
Jag är trött på att vara så blyg och artig.
Vad pratar du om?
Vi gifter oss.
Jag menar allvar. Bli min hustru.
Luke. Va…
- Jag kan inte. Det vet du. - Varför inte?
Min man har bara varit död i några månader.
- Det är… - Strunt i din man. Du älskade honom inte.
Va… Och du…
Jag älskar dig.
Jag älskade dig första gången jag såg dig.
Innan du kände mig?
Jag gillade det jag såg.
Och du ville sätta ditt sigill på det?
- Vad hände med bekymmersfria Cora? - Förlåt, jag…
Tänk på saken, bara.
Vi skrattar.
Vi grälar. Vi är redan som ett äkta par.
Räcker inte vänskap?
Småsmulor, menar du.
Förlåt, jag…
- En gång hade jag mer att ge… - En gång?
När du bjöd mig till Essex,
- gjorde mig till karl i huset? - Va?
Varför tror du att jag ordnade den jädra festen?
Jag som trodde att du ville göra nåt för en vän.
Och han, då? Är han också din vän?
Vem då?
Inser du att han är gift?
Fast kanske inte länge till, med tanke på hans frus lungor.
Är det vad du väntar ut?
Jag trodde inte att ens du var så kall, Cora.
Vad pratar du om?
Tuberkulos. Jag diagnosticerade henne i förra veckan.
Du ljuger.
Fråga Spencer om du inte tror mig.
Oroa dig inte. Hon är död inom några månader.
Då får du ha honom helt för dig själv.
Lämna mig i fred.
Cora, vänta. Förlåt mig.
Lämna mig i fred.
- Cora, kom tillbaka. - Låt mig vara i fred.
- Du är full. - Du är ännu fullare.
Fly då, fegis.
Det är du som är feg.
Om ni vill komma till estraden, sir.
Fan heller.
Förbannade idiot. Idiot!
- Vad hände? - Luke friade.
- Va? - Jag vet.
Din idiot.
- Han är idioten. - Nej, Cora. Snälla du.
Nej, du var inte där.
Ena stunden skämtade vi, och nästa stund friade han.
Han är förälskad i dig.
Fattar du hur smärtsamt det är att älska dig?
Jag förstod inte.
- Det gör du aldrig. - Martha, va…
- Vad vill du ha, Cora? - Vill ha?
Ja. För ju längre du drullar omkring utan att veta,
- desto fler blir sårade. - Det är bara…
- Jag har varit fast så länge… - Visst.
Skyll på Michael igen.
Du har rätt. Min talang är förslösad här.
LONDONS JÄRNVÄGAR
Pengarna.
Plånboken!
Nej.
Ge mig den.
Inte min hand. Snälla.
Fader.
Hör min bön.
Jag tar avstånd från mina synder.
Jag tar avstånd från ondskan.
För henne tillbaka till mig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson