Neiomij! Neiomij!
Neiomij!
Neiomij! Neiomij!
Viņa būs ieskalota dubļos tāpat kā māsa.
Paņemta viņas grēku dēļ.
Neiomij!
Nekā. Mēs vēl aizvien meklējam.
Man ļoti žēl.
Viņa atgriezīsies mājās, Henrij. Esmu par to drošs.
Par Greisiju tu teici to pašu.
Henrij…
Ir viņa manīta?
Džo.
Kas notiek?
Mums jābrauc uz Londonu.
- Kāpēc? - Pie doktora Gareta.
Viņš teica, ka pieņems mani bez pieraksta.
Pieraksts? Kāpēc?
Vill, es esmu slima.
Gripa?
Kaut kas vairāk.
Nu, es ne…
Laikapstākļi bijuši tik…
auksti un mitri.
- Tev drīz… - Esmu vārga.
Un es kļūstu vārgāka.
Es cenšos to slēpt.
Stella, kāpēc?
Kāpēc? Es būtu…
- Viss ir labi. - Nē, Stella.
Es uzticos doktoram Garetam.
Nu ja.
Tu…
Tu gribi braukt pie doktora Gareta?
Londonā?
Mēs varam ņemt līdzi bērnus.
Padarīt to par piedzīvojumu.
Piedzīvojumu?
Kāpēc ne?
Mēs varētu satikt Koru.
Nē. Es…
- Es ne… - Mums kaut kur jāapmetas.
Apmetīsimies pie Čārlza.
No rīta brauksim.
PAMATĀ SĀRAS PERIJAS ROMĀNS
Es negribu.
Kad viņa nāks laukā no savas istabas?
Drīz.
SĪBORNAS KUNDZE, FULISSTRĪTA 2, VESTMINSTERA, LONDONA
Ceru, ka ļoti drīz.
Kā tev ir šorīt?
Normāli.
Viņi grib mani satikt… Redzēt manu atradumu, plēsiozauru.
Tad labāk celies.
Bet kā viņi…
Netaisos pieļaut, ka tevi salauž māņticību pārņemts ciems.
Tu uzrakstīji biedrībai manā vārdā?
Frenkijs jautā pēc tevis.
Katru maltīti.
Viņš var doties man līdzi. Mēs brauksim ar metro.
Vai man bija vēl kāda vēstule?
Nē.
Nekā no Oldvinteras?
Tiešām nē.
Skat.
SKELETS - ZILAIS VALIS BRITU DABAS VĒSTURES MUZEJS
Varam aiziet apskatīt?
Ne šodien.
Man ir tikšanās.
KARALISKĀ ĢEOGRĀFIJAS BIEDRĪBA
Vai te ir kādas čūskas?
Vēl nav. Varbūt kādudien būs, ja es atradīšu tās paliekas.
Profesor Maršān.
Kora Sīborna.
Sveiki.
Lūdzu.
Es neuzdrošinātos pati to klasificēt,
tomēr es domāju, ka tas varētu būt kaut kāds plēsiozaurs.
Neesmu tādu agrāk redzējusi, bet esmu caurskatījusi visas publikācijas.
Un jūs vienkārši uzskrējāt tam virsū?
Nē, es kādu laiku Eseksas krastmalā veicu izrakumus.
Esmu pārsteigts.
Vai jums ir vēl?
Nē, pašreiz tas ir viss.
Žēl gan.
Es neko nevaru iesākt ar šo gabalu vien.
Jūs zināt, ko darāt.
Jums jāatgriežas un jāpameklē vēl.
Paldies par veltīto laiku.
Atgriezieties Eseksā, Sībornas kundze.
Mēs gribam atrast čūsku.
Kāds te ir dedzīgs.
Kāpēc mēs nevaram atgriezties Oldvinterā?
Nevaram, Frenkij.
Paņemt?
Nē, es varu.
- Frenkij, tev viss labi? - Esmu pārsalis.
Skrien augšā un pārģērbies.
Kora, tā ir mana draudzene Salija.
Kora Sībornas kundze.
Sveiki.
Priecājos iepazīties.
Ceru, ka nākamnedēļ atnāksiet?
Ar Ambrosu. Uz manām mājām.
Marta saka, ka viņš jūsos klausās.
O, jā.
Atvainojiet, esmu tā nogurusi.
Varat aizņemties lietussargu.
Atradums ir bezvērtīgs.
Ko?
Ja nedošos atpakaļ meklēt vēl.
Tu nevari.
Nē, noteikti nevari.
Tev par Eseksu jāaizmirst.
Tad tev nevajadzēja sūtīt mani satikt profesoru.
Es mēģināju palīdzēt.
Kāpēc?
Es gribu, lai tu atgriezies.
Un es cenšos.
Tiešām?
Visu dienu gulēdama gultā, atteikdamās ēst?
Salauztu sirdi precēta vīra dēļ?
Mums jāatgriežas normālā dzīvē.
Mums jārada pienācīgas mājas Frenkijam.
- Ak tā? - Jā.
Mums jāatver māja,
un tad mums jāsāk domāt par viņa izglītību.
- Mums jāmēģina… -"Mums, mums".
Tu runā par mums kā par pāri.
- Es domāju… - Esmu tikai tava kalpone.
- Nē. Mana draudzene. - Par draudzību nemaksā.
Ko?
- Kur tu ej? - O, piedod.
Vai drīkstu strādāt pusi dienas, kundze?
Ko?
Marta!
- Kur aizgāja Marta? - Es nezinu.
- Kad viņa atgriezīsies? - Es nezinu.
- Vai viņa aizbrauca uz Eseksu? - Nē!
Piedod.
Zini ko, ejam apskatīt vali?
Kad?
Rīt.
Man būs jāizliekas, ka tā nedomāju.
- Jāizlīgst ar viņu. - Kāpēc?
- Man nav izvēles. - Izvēle ir vienmēr.
- Marta. - Nē.
Tu to nespēj saprast, kā tas ir, kad pašam nav nekādas varas.
Manuprāt, tev piemīt iespaidīga vara.
Viņa piekritusi nākt mums līdzi. Viņa tevi ciena.
Bet agrāk pavadījām kopā katru dienu. Runājāmies, dalījāmies.
Man šķita, viņa juta to pašu.
Izklausās, ka esi viņā iemīlējusies.
Nu visi citi ir.
Džon, mēs braucam.
Uz laivām ir asinis!
Kas to izdarījis?
Evansfords.
Kāpēc?
Viņš domā, ka tas mūs pasargās.
Mēs esam briesmās?
Nē.
- Vai tāpēc braucam uz Londonu? - Nē.
Neiomija atgriezīsies mājās.
Mums jāsaglabā ticība.
Ko tu zīmē, Džon?
Tas ir valis.
- Kad aizbrauksim, varēsi parādīt Čārlzam. - Kāpēc nevaram uzreiz iet uz muzeju?
Mums ar tēvu šorīt pilsētā darīšanas.
- Nevaram aiziet ciemos pie Koras? - Nē.
Mēs noteikti viņu drīz satiksim.
Nedaudz dziļāk.
Neskaties tik baiļpilnu skatienu.
Man viss ir labi.
Jūs varētu vēlreiz noklepoties un iespļaut šajā trauciņā?
Ko tagad?
Tagad es bacili iekrāsošu, lai varētu redzēt mikroskopā.
Drīkstu paskatīties?
Protams.
Kā rīsa graudi.
Tik zili.
Tik skaisti.
Diemžēl tā ir tuberkuloze.
- Nē. - Man ļoti žēl.
- Oldvinteras ārsts teica… - Oldvinteras ārsts ir muļķis.
Lūk.
- Mēs ejam. Nāc. - Lūdzu, pagaidiet.
To var ārstēt.
Terapeitiskais pneimotorakss.
Radikāla procedūra, bet, ja jautāsiet man, tā ir viņas labākā un vienīgā iespēja.
Kas tā tāda ir?
Es veiktu operāciju, lai saspiestu inficēto plaušu
un tā varētu atveseļoties.
Līdz šim tas nav izdevies.
Tad nē. Nekādā gadījumā.
- Neupurējiet viņu savām bailēm. - Domājat, ļaušu viņu sacirst
kā dzīvnieka iekšas miesnieka veikalā?
Ir citas iespējas.
Es ieteiktu tuberkulīna injekcijas…
-Ļoti mazi panākumi. - Vācijā ir izdevies.
Uzskatu, ka operācija…
Dr. Garet, viņa nav izpētes līķis.
- Mana sieva. - Izbeidziet.
Tā ir mana slimība.
Un es negribu, ka mani ārstē.
Tad jums jāzina, kas jūs gaida, Ransomas kundze.
Dažas labas dienas, bet arī sliktas.
Vārgums.
Delīrijs.
Paldies.
Lūdzu, es gribētu aprunāties ar vīru.
Stella.
Es esmu izlēmusi.
Es negribu savu dārgo laiku pavadīt slimnīcā.
Prom no…
Ko man darīt?
Aizved bērnus ekskursijā.
Viņi to gaida.
Tad mēs brauksim mājās.
Čārlzs mūs gaida…
Es tagad došos pie viņa. Atpūtīšos šodien.
Tēt?
Tev viss labi?
Jā.
Ej atrodi brāli.
Paliec šeit, labi?
Vill.
Esi atbraucis uz Londonu.
Bērni gribēja redzēt vali.
Protams. Jā. Frenkijs ar to ir apsēsts.
Kāda māte, tāds dēls.
Es domāju par…
Kora.
Kāpēc tu aizbrauci?
Frenkijs sailgojās pēc mājām. Tik tas.
Kora, tu dīvaini uzvedies.
Piedod.
Kā jums visiem iet? Kā mammai?
- Viņai… - Kur ir Džons?
Mums būtu…
Mums būtu jādodas mājās.
Uz redzēšanos, Sībornas kundze.
Mammīt, tu trīci.
- Kora, kas noticis? - Liec mani mierā.
Paskatīšos, vai atgriezusies Neiomija.
Džo?
Lai viņa iet.
Neiomij, atgriezies.
Atgriezies.
Vai tas man ir Dieva sods?
Domāju, ka laikam jau.
Par ko?
Mums nekad nav bijis vienam pret otru noslēpumu, ne?
Nekad.
Es tev neesmu kaut ko izstāstījis.
- Ir kāds cilvēks, ko es… - Kuš.
Tu esi labs cilvēks, Vill Ransom.
Vai aizmirstam par mūsu strīdu?
Es cenšos.
Tev jāizlemj, ko tu vēlies.
Nekavējies pie tā, ko nevari dabūt.
Kora.
Sveiks. Paldies, ka atnāci.
Domāju, tu vēl esi Eseksā.
Nē, es aizbraucu jau pirms kāda laika.
Kāpēc tu nerakstīji?
Un tu?
Uz mani galīgi nevar paļauties. Man ir attaisnojums.
Prieks tevi redzēt.
Kas tad atgadījās?
Viņi visi vērsās pret mani. Nolēma, ka es esmu velns.
Ko? Pat cienījamais mācītājs?
Nē, viņš…
Lai vai kā, es esmu te, lai parunātu ar tevi par kaut ko citu.
Atceries viesības? To Martas lietu?
Martas?
Un Salijas.
Salija.
Tava pacienta māsa.
Mūsu došanās uz graustiem.
Lūk, tas ir svarīgi.
Man jāatbalsta Marta. Tev jāatnāk.
- Tiešām? - Jā.
Tu esi Neva ārsts.
Ja tu runāsi ar Ambrosu, viņam būs jāieklausās.
Lūdzu, Lūk.
Nelaime tāda, ka man jau kas sarunāts.
Mediķu biedrības ikgadējā balle.
Nu tad neej.
Bet viņi man piešķirs balvu.
Lūk, tas ir brīnišķīgi.
Atzīsties, tu esi sajūsmā.
Šķiet, es varētu uzspēt abas lietas,
ja mani pavadīs kāds draugs.
Tas būs gods.
Es īsti neesmu uz dārglietām.
Bet paldies tev.
Labi. Es vienalga nevarēju to atļauties.
Labrīt.
Kas tas?
Mazumiņš, ko varu.
Paldies.
Nāksi kopā ar mani pēc Lūka? Pārliecināties, ka viņš neizgrozās.
Domāju, man jāpabrokasto ar Frenkiju.
Lūk. Marta ir klāt.
Lūk.
Kāpēc esi tik nežēlīgs?
Marta ir klāt.
Ak dievs.
Labrīt.
Tu labi izskaties.
Gatavi?
Nu…
Klau, es visu nakti strādāju. Man tiešām nav iekāriena.
- Augšā! Augšā! - Būšu atklāts…
Stipru kafiju?
- Kā tu domā? - Jā.
Tu neesi viņam pateikusi, vai ne? Par…
Protams, ka ne.
Labi, jo visiem redzams, kā viņš aizrāvies ar tevi.
Starp citu, es gribēju pajautāt. Vai es…
Proti, vai es biju labs?
Esmu jau par to aizmirsusi.
Jūs, sievietes, tiešām protat iznīcināt vīrieti.
Cerams, tu vairs netvīksti pēc Koras.
Lūk,
neizšķied savu mīlestību uz viņu.
Viņa nezinās, ko ar to darīt.
Te būs.
Nu tā.
Paveicam to!
Kā redzat, Ambrosa kungs,
šī nav laba vieta, lai atgūtos pēc operācijas.
Varbūt mūsu viesis grib iedzert ūdeni.
Aka nav tīra.
-Ūdenī ir sērūdeņradis. - Lūk, ko tu teici?
Indīga gāze.
Re, nomelnējuši logu rāmji.
Tā, kur jūs izlejat savu podus, Salij?
Noteka ir laukā, vēl viena ir tālāk, ja šī ir pārplūdusi.
Vai jums ir kaitēkļi?
Nu protams, ka ir.
Paldies.
Bija
ļoti saturīgi.
-Čārlz, neaizej. - Es teicu, ka atnākšu, un atnācu.
- Tev ir vara viņiem palīdzēt. - Un esam palīdzējuši, Kora.
Mēs izdevām vēl vienu likumu.
Ēku nojaukšanas likums…
Nevar nojaukt graustus un atstāt cilvēkus bez mājām.
Ko tu ieteiktu?
Sociālo mājokļu likumprojektu.
Uzpeld komuniste.
Ambros, cilvēki mirst.
Šeit izdzīvo tikai slimība.
Tu izdzīvoji.
-Čārlz, dieva dēļ. - Ko…
Vai jums ir nojausma, kā tas ir - nomirt no holēras?
Tas patogēns skalojas notekās zem mūsu kājām.
Tā, vispirms cilvēks pārstāj kontrolēt zarnu darbību,
nakti un dienu vemj,
acis iekrītas līdz pat pakausim,
un āda kļūst zila.
Tā ir biedējoša, vientuļa nāve.
Tīrs ūdens ir cilvēka pamattiesības.
Ja nevaram par to vienoties, tad varat iet.
Es aprunāšos ar kolēģiem.
Varbūt varu ierosināt likumprojektu.
Lejā ir Lūks.
Nešķiet pareizi ar viņu iziet.
Nē, nekavējies vainas apziņā.
Rīkojies.
Pievienojies mūsu kustībai.
Tava darbība bija spoža, Marta.
Te tu sevi iznieko.
- Tiešām gribu darīt vairāk. - Tev tas jādara.
Tev ar Frenkiju nevajadzēs mani mūžīgi, ne?
Esi uzmanīga ar Lūku.
Mēs esam draugi.
Ejam iedzert par taviem panākumiem?
Ar to es domāju pamatīgu, pamatīgu piedzeršanos.
Prr, prr.
Viņa ir burvīga.
Doktor Garet.
- Ak dievs. Valdes priekšsēdētājs. - Garet?
Mums tiešām būtu jāiet kādā bārā piedzerties.
Šis ir tavs vakars. Mēs to izbaudīsim.
Garet.
Garet, apsveicu.
Cenšos, cik varu.
- Un tā ir jūsu meita? - Gareta kungs, esiet pieklājīgs.
Diemžēl tas nav iespējams.
Jūs laikam esat Garetas kundze. Priecājos iepazīties.
Es arī.
Un nu man ar manu dārgo sievu jāizmēģina runa.
Sveiki.
Ar vislielāko cieņu un pazemību…
- Pazemību? Tiešām? -…es pieņemu…
Man to vajadzēja. Paldies tev.
Es vienmēr esmu pieejams neprātīgai dzeršanai.
- Ak kungs, nejūtu kājas. - Tiešām?
Un tā ir tava vaina, Garetas kundze.
Kas tas ir, Kora? Ko mēs darām?
Visai slikti uzvedamies tavā pasākumā.
Man apnicis būt tik biklam un pieklājīgam.
Par ko tu runā?
Precamies.
Es to nopietni. Preci mani! Esi mana sieva!
Lūk. Ko…
- Es nevaru. Nu, tu zini, ka nevaru. - Kāpēc ne?
Nu, mans vīrs ir miris tikai dažus mēnešus.
- Tas ir kā… - Aizmirsti savu vīru. Tu viņu nemīlēji.
Ko… Un tu…
Es tevi mīlu.
Esmu tevi mīlējis kopš brīža, kad tevi ieraudzīju.
Pirms tu mani pazini?
Man patika tas, ko redzēju.
Un tu gribēji atstāt iespaidu?
- Kas notika ar bezrūpīgo Koru? - Piedod. Es…
Padomā par to!
Mēs smejamies.
Mēs strīdamies. Mēs jau esam kā laulāts pāris.
Vai nevar pietikt ar draudzību?
Tu gribi teikt, drupatām.
Piedod. Es…
- Reiz man varbūt bija vairāk, bet… - Reiz?
Kad tu mani ielūdzi uz Eseksu,
- padarīji par nama vīrieti? - Ko?
Kā tu domā, kāpēc es tev rīkoju tās sasodītās viesības?
Man likās, tu gribi kaut ko izdarīt drauga labā.
Un kā ar viņu? Viņš arī ir tavs draugs?
Kurš?
Tu saproti, ka viņš ir precējies?
Lai gan, iespējams, ilgi vairs ne, zinot, kādas ir sievas plaušas.
Vai to tu gaidi?
Man nešķita, ka pat tu varētu būt tik auksta, Kora.
Par ko tu runā?
Tuberkuloze. Diagnosticēju viņai pagājušajā nedēļā.
Tu melo.
Pajautā Spenseram, ja tu man netici.
Neuztraucies. Pāris mēnešu laikā būs mirusi,
un tu varēsi viņu dabūt.
Netuvojies man!
Kora, pagaidi. Piedod.
Netuvojies man!
- Kora, atgriezies. - Liec mani mierā!
- Tu esi piedzērusies. - Tu vēl vairāk.
MEDIĶU BIEDRĪBA
Tad bēdz, gļēvule!
Tu esi gļēvulis.
Esiet tik laipns, nāciet uz skatuvi, kungs.
Pie velna.
Tu stulbais idiot. Tu stulbais idiot. Idiot!
- Kas notika? - Lūks mani bildināja.
- Ko? - Vai ne?
Tu idiote.
- Viņš ir idiots. - Nē, Kora. Beidz.
Nē, tu nebiji tur.
Vienubrīd mēs jokojāmies, un nākamajā viņš bildināja.
Viņš tevi mīl.
Vai tu maz nojaut, cik sāpīgi ir tevi mīlēt?
Es neiedomājos.
- Nē, tu nekad neiedomājies. - Marta, ko…
- Ko tu gribi, Kora? - Gribu?
Jā. Jo ilgāk tu streipuļo neziņā,
- jo vairāk cilvēku cieš. - Es tikai…
- Esmu tik ilgi bijusi lamatās… - O jā.
Aiziet, vaino atkal Maiklu!
Tev taisnība. Es te sevi izniekoju.
LONDONAS DZELZCEĻŠ UN METRO
Naudu.
Maku!
Nē.
Ātrāk.
Dod to!
Ne manu roku. Lūdzu.
Tēvs.
Uzklausi manu lūgšanu.
Es atsakos no saviem grēkiem.
Es atsakos no ļauna.
Atved viņu atpakaļ pie manis.
Tulkojusi Laura Hansone