Naomi! Naomi!
Naomi!
Naomi! Naomi!
Kiveti majd a sár, akár a nővérét.
A bűnei miatt ragadták el.
Naomi!
Semmi. Még mindig keressük.
Sajnálom.
Haza fog jönni, Henry. Biztos vagyok benne.
Ugyanezt mondta Gracie-ről.
Henry…
Találtatok valamit?
Jo.
Mi történik?
Londonba kell mennünk.
- Miért? - Dr. Garrett.
Azt mondta, fogad időpont nélkül.
Időpont? Mire?
Beteg vagyok, Will.
Az influenza?
Ez több annál.
Hát én nem…
Az időjárás olyan…
hideg és nyirkos.
- Biztosan… - Gyenge vagyok.
És egyre gyengülök.
Próbálom titkolni.
Stella, miért?
Miért? Ha tudtam volna…
- Minden rendben. - Nem, Stella.
Bízom dr. Garrettben.
Értem.
Te…
El akarsz menni dr. Garretthez?
Londonba?
Vihetjük a gyerekeket.
Fogjuk fel kalandként.
Kalandként?
Miért ne?
Meglátogatnánk Corát.
Nem. Én…
- Én nem… - Valahol meg kell szállnunk.
Charlesnál szállunk meg.
Reggel indulunk.
KÉSZÜLT SARAH PERRY REGÉNYE ALAPJÁN
Az essexi kígyó
Nem kérem.
Mikor fog kijönni a szobájából?
Hamarosan.
Remélem, nagyon hamar.
Hogy van ma reggel?
Jól.
Találkozni akarnak velem… Hogy lássák a leletem, a plezioszauruszt.
Akkor jobb lesz felkelni.
De hogy tudták…
Nem hagyom, hogy egy babonákba bolondult falu összetörje.
A nevemben írtál a társaságnak?
Frankie kérdez maga felől.
Minden egyes étkezésnél.
Eljöhet velem. A földalattival megyünk.
Más posta nem jött nekem?
Nem.
Aldwinterből semmi?
Még mindig semmi.
Nézd.
ÚJ KIÁLLÍTÁS - KÉKBÁLNA-CSONTVÁZ TERMÉSZETTUDOMÁNYI MÚZEUM
Elmehetünk megnézni?
Ma nem.
Találkozóm van.
KIRÁLYI GEOGRÁFIAI TÁRSASÁG
Itt vannak kígyók?
Még nincsenek. Talán egy nap, ha találok egy maradványt.
Marchand professzor.
Cora Seaborne.
Jó napot.
Kérem.
Nem venném a bátorságot, hogy magam kategorizáljam,
ezzel együtt úgy vélem, valamiféle plezioszaurusz lehet.
Nem láttam még ilyet, és átnéztem minden kiadott anyagot.
És csak úgy belebotlott?
Nem, én ásatást végeztem az essexi parton egy ideig.
Le vagyok nyűgözve.
Van több is?
Nem, jelenleg csak ez van.
Milyen kár.
Nem tudok mit kezdeni csupán egy darabbal.
Kegyed érti a dolgát.
Térjen vissza, és keressen még.
Köszönöm, hogy fogadott.
Térjen vissza Essexbe, Mrs. Seaborne.
Meg akarjuk találni a kígyót.
Valaki lelkes.
Miért nem mehetünk vissza Aldwinterbe?
Nem lehet, Frankie.
Vigyem?
Nem, elbírom én.
- Frankie, jól vagy? - Megfagyok.
Szaladj fel, öltözz át.
Cora, ő a barátnőm, Sali.
Mrs. Cora Seaborne.
Jó napot.
Nagyon örvendek.
Remélem, eljön jövő héten.
Ambrose-zal. Az otthonomba.
Martha szerint hallgat önre.
Ó, igen.
Bocsánat, fáradt vagyok.
Bátran vigyen el egy esernyőt.
A lelet értéktelen.
Hogyan?
Hacsak nem megyek vissza több leletért.
Nem lehet.
Nem, semmiképpen sem.
El kell felejtenie Essexet.
Akkor nem kellett volna elküldened a professzorhoz.
Segíteni próbáltam.
Miért?
Szeretném, ha magához térne.
És igyekszem is.
Valóban?
Úgy, hogy fekszik egész nap, és nem hajlandó enni?
Szerelmi bánata van egy nős férfi miatt?
Vissza kell térnünk a rendes kerékvágásba. Hogy rendes otthont nyújtsunk Frankie-nek.
- Igazán? - Igen.
Meg kell nyitnunk a házat,
és a mi dolgunk gondoskodni a taníttatásáról.
- Minekünk kéne… - „Mi, mi.”
Úgy beszélsz rólunk, mintha egy pár lennénk.
- Úgy értem… - Pusztán a szolgája vagyok.
- Nem. A barátom. - A barátságot nem lehet megfizetni.
Tessék?
- Hová mész? - Ó, bocsánat.
Nem gond, ha kiveszek egy fél napot, asszonyom?
Mi?
Martha?
- Martha hová ment? - Nem tudom.
- Mikor jön vissza? - Nem tudom.
- Essexbe ment? - Nem!
Ne haragudj.
Tudod, mit? Elmenjünk megnézni a bálnát?
Mikor?
Holnap.
Tettetnem kell, hogy nem gondoltam komolyan.
- Ki kell békülnünk. - Miért?
- Nincs választásom. - Mindig van választás.
Martha.
Nem, úgysem értené, milyen érzés, ha nincs saját hatalma.
Szerintem az ön hatalma óriási.
Belement, hogy eljön. Tisztelnie kell önt.
Régen minden napot együtt töltöttünk. Beszélgettünk, eszmét cseréltünk.
Azt hittem, ugyanazt érezzük.
Olyan, mintha szerelmes lenne belé.
Mindenki más az.
John, indulunk!
Vér van a csónakokon!
Ki volt ez?
Evansford.
Miért?
Azt hiszi, ez megvéd minket.
Veszélyben vagyunk?
Nem.
- Ezért megyünk Londonba? - Nem.
Naomi haza fog térni.
Hinnünk kell ebben.
Mit rajzolsz, John?
Ez a bálna.
Megmutathatod Charlesnak, ha odaértünk.
Miért nem mehetünk egyenesen a múzeumba?
Apáddal dolgunk van a városban.
- Nem látogathatjuk meg Corát? - Nem.
Biztos látjuk hamarosan.
Kicsit mélyebbet.
Ne légy így megrémülve.
Jól vagyok.
Legyen kedves még egyszer köhögni, aztán a tálkába köpni.
És most?
Most megfestem a bacilust, hogy lássam a mikroszkóp alatt.
Megnézhetem?
Természetesen.
Mint a rizsszemek.
Milyen kékek.
Milyen szépek.
Sajnos ez tuberkulózis.
- Nem. - Nagyon sajnálom.
- Az orvos Aldwinterben azt mondta… - Az orvos Aldwinterben ostoba.
Luke.
- Elmegyünk. Gyere. - Várjon, kérem.
Van egy gyógymód.
Terápiás légmellkezelés.
Radikális, de ha engem kérdez, ez a legjobb és az egyetlen esély.
Ez micsoda?
Műtéttel érem el a fertőzött tüdő összeesését,
hogy a legjobb esélyt kapjuk a gyógyulásra.
Eddig még sosem alkalmazták sikerrel.
Akkor nem. Semmiképp sem.
- Ne áldozza fel őt a félelmei oltárán. - Azt hiszi, hagyom, hogy felvágja,
mint egy darab belsőséget a hentesnél?
Vannak más lehetőségek.
Én tuberkulin injekciót javasolnék…
- Kevés esetben hat. - Németországban hatott.
A műtét, őszintén…
Ő nem az egyik teteme, dr. Garrett.
- A feleségem. - Elég.
Ez az én betegségem.
És én nem akarok kezelést.
Akkor tudnia kell, mi vár önre, Mrs. Ransome.
Lesznek jó napok, de rosszak is.
Gyengeség.
Delírium.
Köszönöm.
Szeretnék a feleségemmel beszélni.
Stella.
Eldöntöttem.
Nem akarom a becses időmet kórházban tölteni.
Távol…
Mit tegyek?
Vidd el a gyerekeket szórakozni.
Már nagyon várják.
Aztán hazamegyünk.
Charles számít rá, hogy…
Én meglátogatom most. Ott pihenek a nap hátralévő részében.
Apa?
Jól vagy?
Igen.
Keresd meg az öcsédet.
Maradj itt, jó?
Will.
Londonba jött.
A gyerekek meg akarták nézni a bálnát.
Persze. Igen. Frankie odáig van érte.
Anyja fia.
Gondolkoztam azon…
Cora.
Miért ment el?
Frankie-nek honvágya lett. Ennyi.
Cora, furán viselkedik.
Sajnálom.
Hogy vagytok? Hogy van anyukád?
- Ő… - Hol van John?
Haza…
Haza kéne mennünk.
Viszlát, Mrs. Seaborne.
Te reszketsz, mami.
- Cora, mi történt? - Hagyj békén.
Megnézem, Naomi visszajött-e.
Jo?
Hadd menjen.
Gyere vissza, Naomi.
Gyere vissza.
Ez az én ítéletem?
Csak arra gondolok, hogy biztosan.
Miért?
Sosem voltak titkaink egymás előtt, igaz?
Soha.
Valamit nem mondtam el neked.
Van valaki, aki…
Csitt.
Jó ember vagy, Will Ransome.
Felejtsük el a veszekedésünket.
Én igyekszem.
El kell döntenie, mit akar.
Ne rágódjon azon, amit nem kaphat meg.
Cora.
Jó napot. Köszönöm, hogy eljött.
Azt hittem, még Essexben van.
Nem, már egy ideje eljöttem.
Miért nem írt?
És ön miért nem?
Teljesen megbízhatatlan vagyok. Van indokom.
Jó látni önt.
Szóval mi történt?
Mind ellenem fordultak. Úgy döntöttek, én vagyok az ördög.
Mi? Még a drága tiszteletes is?
Nem, ő…
Mindegy, azért jöttem, hogy valami másról beszéljünk.
Emlékszik a partira? Arra a dologra Marthával?
Marthával?
És Salival?
Sali?
A betege húga.
A látogatás a nyomornegyedbe.
Luke, ez fontos.
Támogatnom kell Marthát. El kell jönnie.
- Komolyan? - Igen.
Ön Nev orvosa.
Ha ön beszél Ambrose-zal, arra oda kell figyelnie.
Kérem, Luke.
Az a gond, hogy már elígérkeztem.
Az orvosi társaság éves estélyére.
Hát ne menjen el.
De kapok tőlük egy díjat.
Luke, ez csodálatos.
Ismerje be, odáig van.
Talán beleférne mindkét program,
ha lenne egy barát, aki elkísér.
Meg lennék tisztelve.
Nem igazán vagyok oda az ékszerekért.
De köszönöm.
Így is jó, úgyis túl drága volt nekem.
Jó reggelt.
Ez mi?
A minimum, amit tehetek.
Köszönöm.
Eljön velem begyűjteni Luke-ot? Hogy ne tudja kihúzni magát.
Azt hiszem, Frankie-vel kéne reggeliznem.
Luke. Martha van itt.
Luke.
Miért vagy ilyen kegyetlen?
Itt van Martha.
Jó ég.
Jó reggelt.
Jól néz ki.
Mehetünk?
Hát…
Nézze, egész éjjel dolgoztam.
Nem állok most készen erre.
- Talpra. Talpra. - Őszintén szólva…
Egy erős kávét?
- Mit gondol? - Igen.
Nem mondta el neki, igaz? Hogy…
Persze hogy nem.
Jó. Mert mindenki látja, hogy odavan magáért.
Egyébként meg akartam kérdezni. Milyen…
Vagyis jó voltam?
Már el is felejtettem.
Maguk nők tudják, hogy kell a férfit tönkretenni.
Remélem, nem sóvárog még mindig Cora után.
Luke,
ne pazarolja rá a szerelmét.
Ő nem tudja, mihez kezdjen vele.
Itt is van.
Rendben.
Essünk túl rajta.
Amint látja, Mr. Ambrose,
ez nem jó hely a műtétből való felépüléshez.
Talán a vendégünk óhajt egy pohár vizet.
A kút nem tiszta.
- Kénhidrogén van a vízben. - Hogy mondja, Luke?
Mérgező gáz.
Befeketíti az ablakkereteket.
Nos, hová ürítik az éjjeliedényeket, Sali?
Kint a csatornába, vagy lejjebb, ha ez tele van.
Vannak rágcsálók?
Természetesen.
Köszönöm.
Ez nagyon
informatív volt.
- Ne menjen el, Charles. - Azt mondtam, eljövök, eljöttem.
- Hatalmában áll segíteni. - És segítettünk, Cora.
Törvényt is hoztunk róla.
A városrendezési törvény…
Nem rombolhatják le a nyomornegyedeket és tehetik utcára az embereket.
Maga mit javasol?
Szociális lakhatási törvény kell.
Előbújik a kommunista.
Emberek haldokolnak, Ambrose.
Itt az egyetlen, ami életben marad, az a kórság.
Maga is életben maradt.
- Az ég szerelmére, Charles. - Mi…
Van bármi fogalma arról, hogy milyen kolerában meghalni?
A kórokozó itt örvénylik alattunk a csatornában.
Először elveszti az uralmat a belei fölött,
okádik éjjel, nappal,
a szeme visszasüllyed a koponyája mélyére,
és a bőre bekékül.
Rémületes, magányos halál.
A tiszta víz alapvető emberi jog.
Ha ebben nem értünk egyet, akkor távozhat is.
Beszélek a munkatársaimmal.
Hogy támogatnak-e egy indítványt.
Luke lent van.
Nem nagyon érzem helyesnek, hogy eljárok.
Ne maradjon itthon bűntudatból.
Cselekedjen.
Beállhatna a mozgalomba.
Briliáns voltál, Martha.
Itt elpocsékolod magad.
- Szeretnék többet tenni. - Muszáj.
Gondolom, Frankie-vel nem lesz örökké szükségük rám.
Legyen óvatos Luke-kal.
Barátok vagyunk.
Menjünk, és koccintsunk a sikerére?
Úgy értem, legyünk nagyon-nagyon részegek.
Hó, hó!
Fantasztikusan élvezetes.
Dr. Garrett.
- Jó ég. A testület elnöke. - Garrett?
Tényleg be kéne rúgnunk valahol egy bárban.
Ez az ön estéje. Ki fogjuk élvezni.
Garrett.
Garrett, gratulálok.
Igyekszem.
- És a hölgy a lánya? - Mr. Garrett, viselkedjék.
Sajnos képtelen rá.
Kegyed bizonyára Mrs. Garrett. Minő öröm, hogy megismerhetem.
Részemről a szerencse.
Most gyakorolnom kell a beszédemet a kedves nejemmel.
Jó estét.
A legnagyobb tisztelettel és alázattal…
- Alázattal? Komoly? - …fogadom el…
Ez nagyon kellett. Köszönöm.
Féktelen ivászatra mindig kapható vagyok.
- Jesszus, nem érzem a lábam. - Komoly?
És ez mind az ön hibája, Mrs. Garrett.
Mi ez, Cora? Mit művelünk?
Igen illetlenül viselkedünk az estélyén.
Unom, hogy ilyen félénk vagyok, és udvarias.
Most miről beszél?
Házasodjunk össze.
Komolyan beszélek. Jöjjön hozzám. Legyen a feleségem.
Luke. Mi…
- Nem lehet. Tudja, hogy nem lehet. - Miért nem?
Hát, a férjem csak pár hónapja halt meg.
- Így… - Nyavalyába a férjével. Nem szerette.
Mi… És maga…
Szeretem.
Attól a perctől, hogy megláttam.
Mikor még nem is ismert?
Tetszett, amit láttam.
És rá akarta ütni a jelét?
- Mi történt az önfeledt Corával? - Bocsánat. Én…
Csak gondoljon bele.
Nevetünk.
Vitázunk. Már olyanok vagyunk, mint egy házaspár.
A barátság nem lehet elég?
Morzsákat ajánl.
Sajnálom. Én…
- Egyszer talán több is lesz, de… - Egyszer?
Mikor meghívott Essexbe,
- és engem tett a ház urává? - Tessék?
Mit gondol, miért rendeztem a tetves partit?
És én még azt hittem, tenni akar valamit egy barátért.
És vele mi van? Ő is a barátja?
Ki?
Ugye tudja, hogy nős?
Habár talán már nem sokáig, tekintve a neje tüdejének állapotát.
Ezért tart ki ennyire?
Ilyen ridegséget még öntől sem vártam, Cora.
Miről beszél?
TBC. Múlt héten diagnosztizáltam.
Hazudik.
Kérdezze Spencert, ha nekem nem hisz.
Ne féljen. Stella pár hónap múlva meghal,
és Will teljesen az öné lehet.
Tűnjön a szemem elől.
Cora, várjon. Sajnálom.
Tűnjön a szemem elől!
- Cora, jöjjön vissza. - Hagyjon békén!
- Ön részeg. - Ön részegebb!
Akkor fusson gyáván!
Ön a gyáva!
Ha volna kedves a színpadra fáradni, uram.
Francokat.
Te átkozott idióta. Te átkozott idióta. Idióta!
- Mi történt? - Luke megkérte a kezemet.
- Mi? - Tudom.
Maga idióta.
- Ő az idióta. - Nem, Cora. Ugyan már.
Nem, nem voltál ott!
Az egyik percben még bolondoztunk, a másikban megkérte a kezem.
Szerelmes önbe.
Van sejtelme arról, milyen fájdalmas szeretni önt?
Nem fogtam föl.
- Nem, sosem fogja. - Martha, mi…
- Mit akar, Cora? - Akarok?
Igen. Mert minél tovább esetlenkedik azzal, hogy nem érti,
- annál többen sérülnek meg. - Én csak…
- Olyan sokáig voltam csapdában… - Ó, persze.
Hibáztassa csak megint Michaelt.
Igaza van. Elpocsékolom itt magam.
LONDONI ÉS NAGYVÁROSI VASÚT
Pénzt.
A tárcáját!
Nem.
Gyerünk!
Ide vele!
A kezemet ne! Kérem!
Atyám.
Halld meg imámat.
Felhagyok bűneimmel.
Megtagadom a gonoszt.
Hozd őt vissza nekem.
A feliratot fordította: Speier Dávid