Pasargā viņu. Aizsargā mūs.
PAMATĀ SĀRAS PERIJAS ROMĀNS
Neesi vēl gatava?
Kas vainas?
Nekas. Tikai…
Viesības.
Atgādina par senajām dienām. Par Londonu.
Maikls tev tagad nevar nodarīt pāri.
Vienkārši esi šovakar tu pati.
Ātrāk. Mēs nokavēsim.
Es neiešu. Ejiet bez manis.
Bet Kora ir mūsu draudzene. Viņa būs ļoti vīlusies.
Aiziet. Tev jāpārģērbjas.
Drīz būs klāt Čārlzs.
Varu aiznest kazām?
Ne tagad. Mums ir svinības.
Būs viesības tavai mātei.
Tās ir viesiem.
Un kas esmu es?
Vai par traku?
Nevainojami.
Un es?
Tu esi tā papūlējies. Paldies.
Ja mēs būtu Simpson's krogā.
Diez vai viņiem patiktu mani apavi.
Tad priecājos, ka esam te.
Tā ir labāk.
Vai tiešām?
Es tev nopirku dāvanu.
Atver!
Nu, tas ir…
Tas ir par daudz.
Es tā ceru.
Uzmēģini.
Lūk, es…
- Protams. Vēlāk. Es… - Domāju, uzliksi šovakar.
Tā nepiestāvēs kleitas izgriezumam.
Noglabā to man.
Esmu tev neizsakāmi pateicīga.
Daudz laimes dzimšanas dienā.
Viņi ir klāt.
Tev nevajag labāk pārģērbties? Es atvēršu.
- Sveiki. - Sveiki.
Lūdzu, nāciet visi iekšā.
Labvakar. Atnesām vīnu un apelsīnus no Harrods.
Paldies.
Lūdzu, ejiet iekšā.
- Kora. - Stella. Prieks tevi redzēt.
- Apsveicu. - Paldies.
Lūdzu, jūties kā mājās.
Mēs tikāmies Maikla bērēs. Lūks Garets.
Jā. Es lasīju par jūsu darbu.
Čārlzs Ambross, Laimhausas pārstāvis parlamentā. Kur viņa ir?
Te tu esi.
Čārlz. Paldies, ka atbrauci.
Ar lielāko prieku.
- Parādi, kur ir vīns. - Tur.
Bērni.
Sveiks, Vill.
- Kā tev iet? - Kora.
Vill. Saki kaut ko.
Vai Kora neizskatās burvīgi?
Tu noteikti izskaties… tīra.
Lūdzu, piedod viņam.
Nē, nekas.
Kas varēja domāt, ka tajos dubļos aprakts tāds dārgums?
- Drīkstu paspēlēt klavieres? - Nu protams.
Džo izskatās daudz labāk.
Doktor Garet, man jums jāatvainojas.
Biju nepieklājīgs, kad tikāmies. Piedodiet.
Jūs palīdzējāt manai meitai.
- Man nevajadzēja zaudēt savaldību. - Nepieminiet.
Mēs ar Koru nesaskatījām neko sliktu, ne?
Es iepriekšējā vakarā hipnotizēju viņu.
- Protams, viņa tam piekrita. - Jā.
Nespēju iztēloties, ka tu ko darītu pret savu gribu.
Man jāatnes dzēriens Stellai.
- Paldies, Džon. - Dzeram ūdeni, ko?
Domāju, viņa gribēja tevi pārsteigt.
Nu, izdevās. Viņa ir ļoti talantīga.
Kora saka, ka jūs esat ģēnijs.
Vai esat?
Tā runā.
Mani nesenie sasniegumi ķirurģijā uzjundīja gaisu.
Sakiet, vai jūs interesē medicīnas zinātne?
Cilvēki tiek ķidāti kā vistas.
Tā ir nākotne.
Doktor Garet, lai gan uzskatu, ka mana ticība ir apgaismota…
Stādāt ticību virs pierādījumiem.
Tas nav tik vienkārši.
Ak tā?
Domāju, Eseksas čūska arī jūsos ielaidusi savus nagus.
Iztēlojieties, pat tagad ložņā uz mitrāja pusi.
Varbūt es iedzeršu vīnu.
Lūdzu. Tā gribu redzēt, kā to dara.
Vēl draugi. Atvainojiet.
O nē, paldies. Parole?
Sasodītais Harold…
Prieks redzēt.
Prieks redzēt. Nāciet iekšā!
Neticami, ka atbraucāt.
Tā. Kur ir gaviļniece?
Redzi? Teicu, ka sarīkošu pienācīgas viesības.
- Spenser. Sveiks. - Apsveicu.
Paldies.
Daudz laimes dzimšanas dienā!
- Marta. Tu izskaties burvīgi. - Jūs arī.
Mums jāsameklē Ambross.
Droši vien virtuvē.
Neiebilsti? Protams.
Kā Korai veicas ar čūskas meklēšanu?
Nu, redzēju, kā apskrien pusi Eseksas, meklējot dinozauru kaulus.
Nē.
Čārlzs Ambross?
Džordžs Spensers.
Jums bija iespēja izlasīt viņa vēstuli?
Nudien. Priecājos iepazīties.
Kā tu viņu pārliecināji pievienoties tavai lietai?
Nu, iespējams, pietika ar patiesību.
Netīri mitekļi, ģimenes dzīvo pa pieciem vienā istabā.
Es domāju, ka šīs būs viesības.
- Zināt, ka viņa ir traka komuniste? - Es tā neteiktu.
Es gan.
Bet diezgan burvīga.
Kungs, vai esat bijis Ratklifā? Pats redzējis turienes apstākļus?
Es neesmu.
Bet esmu redzējis karalisko rīkojumu un lasījis Dilka rekomendāciju.
- Kam bija ļoti mazs iespaids. - Būs jums jātic.
Ļauj Martai izrādīt tās vietas.
Parādīs, kā slikti mājokļi ietekmē cilvēku veselību.
Marta tagad ir ārste, jā?
Nu protams, ka nav. Būtu labi, ja tu pievienotos.
Es labprāt tevi iepazīstinātu ar jaunekli, kura dzīvību es izglābu.
Lieliski. Brauksim visi kopā.
Tēvs?
Vai čūska paņēma Greisiju viņas grēku dēļ?
Viņa ir mirusi.
Un mēs vairs neko nevaram darīt.
Ja nu es arī esmu grēciniece?
Aprunājies ar Villu.
Lūdz piedošanu.
Tēvs?
Vill?
Piedod man.
Ko tu te dari?
Ko tu esi izdarījusi?
Neko. Man tikai jāaprunājas ar Villu.
Nu, vari aprunāties ar mani.
Kur viņš ir?
Nav ne jausmas, dejo ar velnu.
Ja esi grēkojusi, čūska tevi paņems.
Sveiks. Vai nāksi laukā?
Es pamanīju tavu kolekciju.
Esmu atradis simtus. Tie ir vislabākie.
Mums abiem ir talants atrast skaistumu, ko neviens cits neredz, Frenkij.
- Esat runasvīrs. Sakiet kaut ko. - Protams.
Jā, nudien. Nē, nē. Lūdzu, sakiet man.
Vai dejosim?
- Nu protams! - Jā!
Patrik. Viljam.
Labi. Tā, ceļam.
Aiziet, sarullējam šo.
Ei, dejojiet visi!
Jā!
Vill!
Vai kāds tur ir?
Ūdeni? Tas ir auksts.
Akvamarīns nozīmē "jūras ūdens".
Dārgakmens, kas nomierina viļņus un pasargā jūrniekus.
Domāju, manī ir vairāk zilās nekā citu krāsu.
Manā slimnīcā var pārbaudīt elpošanas slimības.
Jūs vareni turaties, bet jūs esat ļoti slima.
Stella?
Domāju, jūs zināt.
Jums pēc iespējas drīzāk jābrauc uz Londonu.
Es jūs pieņemšu bez pieraksta.
Labi.
- Garet? - Dzīve domāta dzīvošanai.
Garet?
Burvīgi.
Tiešām?
Es gribu redzēt, kā mans vīrs dejo.
Stella.
Vai tev tiešām ir enerģija?
Tā kā esmu pārāk nogurusi, lai dejotu, vai mana draudzene padejos manā vietā?
Es atvainojos. Esmu pārdejojusi jēgu.
Un man nav muzikālās izjūtas, kā tu zini.
Man būtu milzīgs prieks.
- Es neprotu soļus. - Seko man.
Viduklis.
Viens, divi, trīs. Viens, divi, trīs. Viens…
Piedod.
Vill.
Džon.
Domāju, laiks iet mājās.
-Čārlz? - Jā?
- Drīz sazināsimies. - Jā.
- Man jādodas. - Jā. Prieks, ka atbrauci.
-Ļoti jauki. - Jā, vienmēr.
Tēvs?
Londonā to neredzēt.
Tos sauc par sudrabainajiem mākoņiem.
Kas tos izraisa?
Daži saka, ka mitrums. Daži - ka Krakatoas vulkāna pelni.
It kā visa pasaule būtu zila.
Rūpējieties viens par otru, labi?
Arlabvakaru, Čārlz.
Frenkijs ir gultā.
Atstāj tos uz rītu.
Es gribu to izdarīt tagad.
Džo jaka.
Ko?
Nu, viņai to vajadzēs.
Tagad?
Nu, man vajag svaigu gaisu. Vajag izstaigāties.
Dusi saldi.
Atstāj logu vaļā.
Tu saaukstēsies.
Zināju, ka viņa nespēs pēc tā gulēt.
Tu redzēji Stellas seju?
Nu, nevarētu teikt, ka es to neparedzēju.
Proti, viņa vārds uzpeld katru dienu. Katru sasodīto dienu.
Svētdienās divreiz.
Vikārs. Dieva dēļ, Marta.
- Iesprūdis mitrājā. - Pārmaiņu pārbiedēts.
- Iespēju paralizēts. - Un neprot dejot.
Paldies.
Ko gan viņa viņā redz? Kāda tur var būt nākotne?
Viņa viņu kolekcionē.
Grib viņu ielikt mazā stikla burciņā un aprakstīt viņa locekļus latīniski.
Viņa locekļus?
Domāju, ļoti mazā burciņā. Mikroskops…
Ak dievs, sāku domāt, ka es sievietes it nemaz nesaprotu.
Paskatīsimies.
Padejo ar mani, vikār.
Es neprotu soļus.
Varu tev iemācīt.
- Varbūt man tev norunāt sprediķi? - O jā, vikār!
Nolasi man Evaņģēliju.
Es gribu Mateju, Marku, Lūku un Jāni.
Visus reizē?
Protams. Es esmu Kora Sīborna. Varu dabūt, kuru vien vēlos.
Kas tur ir tik grūti saprotams?
Nekas.
Nāc man līdzi.
Nāc augšā ar mani.
Zini, kā sievietes darbojas?
Protams, esmu ārsts.
Jā!
Kas ir?
Tu domā par viņu, vai ne?
Nē.
Neuztraucies. Es arī.
Kas tur ir?
Es atnesu ēdiena atliekas.
Kazām.
Mans draugs.
Ko jūs darāt?
Kāpēc jūs guļat uz zemes?
Vai tad?
Te smaržo pēc nāves.
Tā tur ir.
Nospiež mani.
Manu sirdi.
Ūdens ir melns.
Bet skat - debesis ir zilas.
Vesels visums.
Dzīvs.
Un es -
tā daļa.
Jūtos pa pusei mirusi.
Tev vajag olas ar sāli un glāzi auksta alus.
Tas ir tavs ārsta padoms?
Dzērāja padoms.
Es nokavēšu vilcienu.
Tu taču nebrauc prom tāpēc, ka…
Pēdējā laikā esmu daudz ko pārpratis, bet domāju - mēs saprotam viens otru.
Lai ko es vakarnakt teicu, Kora ir mana draudzene.
Un Spensers ir mans draugs.
Lūks ir prom. Redzēju, devās uz staciju.
Tu negulēji?
Visu nakti staigāju.
Esmu ievārījusi tādu putru.
Tev vēstule.
No kā tā ir?
No manas jaunās draudzenes Salijas.
Jāpastāsta viņai par Ambrosu. Ir tik daudz darāmā.
Tad tu gribi atgriezties Londonā?
Kolīdz varēsi bez manis iztikt.
Neiomij, brokastis!
Neiomij. Neiomij!
Neiomij!
Frenkij?
Vai tu vakarnakt biji pastaigāties?
Vai pēc viesībām tu biji jūrmalā?
Es pamodos, un debesis bija gaišas. Domāju, ka ir rīts.
Tu nedrīksti iet naktī laukā viens. Ja nu tu savainotos?
Es nebiju viens. Tur bija Kreknels.
Un kas notika?
Nekas.
Mēs skatījāmies debesīs.
Tuvojās paisums, un tad viņš nomira.
Ko tu teici?
Viņš nomira.
Kā tu vari teikt, ka tas nav nekas?
Pēc laika kļuva auksts, tāpēc es nācu mājās gultā.
Vai tas bija nepareizi?
Frenkij, žēlīgā debess.
Kāpēc tu man nepateici?
Kā gan es varēju? Tevis te nebija.
Neiomij!
Kungs, apžēlojies.
Vill?
Slikts sapnis?
Man ar tevi jārunā.
Vakarvakarā viesībās…
Atveriet! Atveriet!
Mēs parunāsim, labi?
Velns norāvies no striķa Oldvinterā.
- Ko? -Čūska atkal uzbrukusi.
Krastā ir Kreknela līķis.
- Miris no šoka? - Nē, lauzts sprands.
Noteikti čūska.
Nomierinieties visi. Nomierinieties.
Es tev teicu. Teicu, ka esam briesmās, bet tu mani neklausīji.
Kāds ir redzējis manu Neiomiju?
Mājās viņas nav, gultā nav gulējusi.
Viņa ir paņemta. Viņa noteikti paņemta.
Es teicu - nomierinieties.
- Kad pēdējoreiz viņu redzēji? - Vakariņu laikā.
Es pēc tam viņu redzēju baznīcā, meklēja tevi.
- Metjū, nevajag. - Kur tu biji?
- Lūdzu. Nomiris mūsu draugs. - Draugs? Kam draugs? Man ne.
Un kā ar to čūsku?
- Jā. - Nav nekādas čūskas.
Bet tā bijusi te, kur tu tagad stāvi.
- Jā. - To pievilinājuši mūsu grēki.
- Tā no tiem barojas. - Metjū.
Vispirms Greisija, tagad šis bezdievis.
Mūs piemeklējis Dieva sods.
Mums jāierauga mūsu grēku dziļums un jānožēlo tie.
Kora. Kora, pagaidi.
- Vai līķis pārbaudīts? - Atpakaļ. Atpakaļ.
- Vai doktors Garets vēl te? - Nē.
Droši vien nokritis. Sasitis galvu.
Kā jūs varat zināt?
Bet paskatieties. Viņam bijis negadījums.
Bijāt klāt, kad atradām Greisiju.
- Notupusi viņai līdzās. Tāpat kā tagad. - Henrij.
- Nu un? - Mums jāmeklē mūsu rakstos.
Tieši sievieti kārdināja čūska.
Sieviete ēda augli un nobaudīja ļaunu.
Jā. Jā.
Nē. Nē.
Tu noliedz tā Kunga vārdu, tēvs?
Es tos neizmantoju saviem mērķiem.
Kur jūs bijāt vakar vakarā, Sībornas kundze?
Mājās ar draugiem. Man bija dzimšanas diena.
- Līksmojāt, kamēr velns darbojās. - Jā! Jā!
Nē, Vills bija tur.
- Tu biji ar viņu? - Pastāsti.
Klau, tam nav nekāda sakara ar Sībornas kundzi. Tas ir skaidrs.
- Bet es redzēju viņas dēlu mitrājā. - Džona.
Mans dēls visu nakti bija ar mani.
- Vill. - Re? Viņa melo.
- Melo! Viņa ir ragana! - Pag, pag. Pagaidiet.
Jūs atvedāt čūsku šurp.
Un jūs nobūrāt viņu.
Viss. Pietiek!
Jūs to izdarījāt. Jūs un tas plānprātīgais bērns…
Kaunieties!
Kora. Kora, ej tagad prom.
Nē! Es neiešu.
- Ejiet! - Kas viņai uz kakla?
Viņa ir iezīmēta. Viņa ir velns. Tā ir velna zīme.
Izbeidziet! Beidziet!
Ej.
Nesiet Kreknelu uz baznīcu. Tur teikšu aizlūgumu.
- Es viņam nepieskaršos. - Jā, es arī ne.
Kora!
Kora, stāvi!
Kora!
- Tev nav tiesību mani izrīkot! - Viņi zaudēja savaldību.
- Ir nobijušies. - Tu ļāvi viņiem mani apsūdzēt.
- Tu neko neteici. - Esmu viņu mācītājs.
Tad tu nevari būt mans draugs un Dieva cilvēks?
Tavā klātbūtnē nespēju skaidri padomāt.
- Es zaudēju pamatu. - Nē.
Neļaušu sevi vainot par viņu neizglītotību vai tavu vājumu.
Mīlestība nav vājums.
Ko tu dari? Kur tu dosies?
Mēs visi brauksim atpakaļ uz Londonu.
- Kreknela dēļ? - Nē.
-Čūskas dēļ? - Nē.
Lūdzu, ej lejasstāvā palīgā Martai.
Aizslēdziet durvis! Skaitiet lūgšanas!
Velciet!
Velciet to krastā, puiši!
- Velciet krastā! - Viens, divi, trīs.
Lai Dievs jūs sargā.
Viens, divi, trīs. Velciet.
Ko viņi dara?
Viņi vairs neies jūrā.
-Čūskas dēļ? - Apklusti par to čūsku.
Ko jūs darāt?
Pasargāju ciematu no grēka.
No jūsu grēka.
Viņa nav neko sliktu izdarījusi. Ja kāds ir grēkojis, tas esat jūs.
Baidāt cilvēkus, draudat viņiem!
Lūdzu, paņem Frenkiju.
Mēs braucam prom. Jums ar to nepietiek?
Lai pār jums nāk Dieva sods!
Tulkojusi Laura Hansone