שמור עליה. הגן עלינו.
- על פי הרומן מאת שרה פרי -
את עוד לא מוכנה?
מה העניין?
לא כלום. רק...
מסיבה.
מזכיר לי את הימים ההם. בלונדון.
מייקל לא יכול לפגוע בך יותר.
רק היי את עצמך בערב.
בוא. אנחנו נאחר.
אני לא בא. לכי בלעדיי.
אבל קורה חברה שלנו. היא תתאכזב מאוד.
קדימה. אתה צריך להחליף בגדים.
צ'רלס יגיע עוד מעט.
אני יכול להביא את זה לעזים?
לא עכשיו. אנחנו חוגגים.
במסיבה לכבוד אימא שלך.
זה לאורחים.
מה אני?
זה מוגזם?
זה מושלם.
ואני?
השקעת כל כך. תודה.
הלוואי שהיינו עכשיו ב"סימפסון".
נראה לי שלא היו מתלהבים מהנעליים שלי.
אז אני שמח שאנחנו כאן.
זה יותר טוב.
באמת?
הבאתי לך מתנה.
פתחי אותה.
זה...
זה מוגזם.
אני בהחלט מקווה.
תמדדי אותה.
לוק, אני...
אמדוד אותה, כמובן. אחר כך. -חשבתי שאולי תענדי אותה הערב.
היא לא תתאים למפתח הצוואר של השמלה.
שמרי אותה במקום בטוח.
אין לי מילים להודות לך.
יום הולדת שמח.
הם הגיעו.
לא כדאי שתחליפי בגדים? אני אפתח.
שלום. -שלום.
תיכנסו, בבקשה, כולם.
ערב טוב. הבאנו יין ותפוזים מ"הרודס".
תודה.
היכנסו, בבקשה.
קורה. -סטלה. כמה טוב לראות אותך.
יום הולדת שמח. -תודה.
בבקשה, תרגישי כמו בבית.
נפגשנו בלוויה של מייקל. לוק גארט.
כן. קראתי על העבודה שלך.
צ'רלס אמברוז, חבר הפרלמנט של מחוז ליימהאוס. איפה היא?
הנה את.
צ'רלס. תודה שבאת.
העונג כולו שלי.
עכשיו כווני אותי אל היין. -שם.
ילדים.
שלום, ויל.
מה שלומך? -קורה.
ויל. תגיד משהו.
נכון שקורה נראית מקסים?
את בהחלט נראית... נקייה.
סלחי לו, בבקשה.
לא, הכול בסדר.
מי ידע שאוצר כזה
קבור מתחת כל הבוץ.
אני יכולה לנסות את הפסנתר שלך? -כמובן.
ג'ו נראית הרבה יותר טוב.
ד"ר גארט, אני חייב לך התנצלות.
נהגתי בגסות רוח כשנפגשנו, ואני מצטער.
אתה עזרת לבת שלי.
לא הייתי צריך לצאת מכליי. -אין שום בעיה.
קורה נוכחנו שלא נגרם נזק, נכון?
הפנטתי אותה בלילה שקדם לזה.
היא הזמינה אותי לעשות כך, כמובן. -נכון.
קשה לי לדמיין אותך עושה משהו שאינך רוצה.
אני צריכה להביא משקה לסטלה.
תודה, ג'ון. -מים אנחנו שותים?
נראה לי שהיא רצתה להרשים אותך.
זה עבד. היא מוכשרת מאוד.
קורה אומרת שאתה גאון.
אתה גאון?
כך אומרים.
פריצת הדרך הכירורגית האחרונה שלי עוררה מהומה רבה.
תגיד לי, אתה מתעניין במדע הרפואה?
בני אדם מבותרים כמו תרנגולות.
זה העתיד.
ד"ר גארט, אף שאני מחשיב את אמונתי כאמונה נאורה...
אתה מעדיף את האמונה על פני ראיות.
זה לא פשוט כל כך.
לא?
אני חושב שהנחש מאסקס נעץ את טפריו גם בך.
תאר אותו לעצמך, אפילו עכשיו, זוחל בגניבה לביצה.
אולי בכל זאת אשתה יין.
בבקשה. אני מת לראות איך זה נעשה.
עוד חברים. סלח לי.
לא, תודה. סיסמה?
הרולד...
טוב לראות אותך.
טוב לראות אתכם. תיכנסו.
אני לא מאמין שהגעתם.
טוב. איפה כלת יום ההולדת?
רואה? אמרתי לך שאערוך מסיבה מוצלחת.
ספנסר. היי. -יום הולדת שמח.
תודה.
יום הולדת שמח!
מרתה. את נראית מקסים. -גם אתה.
כדאי שנמצא את אמברוז.
הוא ודאי במטבח.
אפשר? כמובן.
קורה כבר קרובה יותר למציאת הנחש שלה?
צפיתי בה מקיפה חצי מאסקס בחיפוש אחר עצמות דינוזאורים.
לא.
צ'רלס אמברוז?
ג'ורג' ספנסר.
הספקת לקרוא את המכתב שלו?
אכן. נעים מאוד להכיר.
איך שכנעת אותו להצטרף למאבק שלך?
טוב, אולי די היה באמת.
בניינים מוזנחים, משפחות גרות חמש נפשות בחדר.
חשבתי שזו מסיבה.
אתה יודע שאישה זו היא קומוניסטית מושבעת? -לא הייתי אומר.
אני כן.
אבל קומוניסטית מקסימה.
היית ברדקליף, אדוני? ראית את התנאים במו עיניך?
לא הייתי.
אבל פגשתי את ועדת החקירה הממלכתית וקראתי את ההמלצה של דילק.
שהייתה לה השפעה מועטה. -אצטרך להאמין לך בעניין הזה.
אולי תיתן למרתה להראות לך?
היא תראה לך איך דיור ירוד פוגע בבריאות.
מרתה היא רופאה עכשיו, מה?
מובן שלא. עדיף בהרבה שאתה תצטרך אליהם.
אשמח להכיר לך את הבחור שאת חייו הצלתי.
מצוין. נלך כולנו ביחד.
אבא?
הנחש לקח את גרייסי בגלל החטאים שלה?
היא איננה.
ואיננו יכולים לעשות דבר עכשיו.
אולי גם אני חוטאת?
דברי עם ויל.
בקשי מחילה.
אבי?
ויל?
סלח לי.
מה את עושה כאן?
מה עשית?
כלום. אני רק צריכה לדבר עם ויל.
את יכולה לדבר איתי.
איפה הוא?
מי יודע. רוקד עם השטן, אולי.
אם חטאת, הנחש ייקח אותך.
שלום לך שם. אתה יוצא?
מצאתי את האוסף שלך.
מצאתי מאות. אלה הטובים ביותר.
אנחנו חולקים כישרון לזיהוי יופי במקומות שאיש אינו רואה, פרנקי.
אתה נואם מקצועי. תגיד משהו. -כמובן.
כן, בהחלט. בבקשה, תגיד לי.
אנחנו רוקדים?
כמובן! -יש!
פטריק. ויליאם.
טוב. הינה.
קדימה, גלגלו את השטיח.
היי, כולם!
כן.
ויל?
יש שם מישהו?
מים? הם קרים.
אקוומרין נקראת על שם מי הים.
זו אבן שתפקידה להשקיט את הגלים ולשמור על שלום הימאים.
אני מרגישה שאני כחולה יותר מכל צבע אחר.
בבית החולים שלי בודקים הימצאות של מחלות נשימה.
את מפגינה אומץ רב, אבל את חולה מאוד.
סטלה?
אני חושב שאת יודעת.
את חייבת לבוא ללונדון בהקדם האפשרי.
אקבל אותך בלי תור.
טוב.
גארט? -החיים נועדו למי שחיים.
גארט?
זה מקסים.
באמת?
אני רוצה לראות את בעלי רוקד.
סטלה.
באמת יש לך כוח?
כיוון שאני עייפה מדי, האם חברתי תתפוס את מקומי?
אני מצטערת. רקדתי מספיק.
ואין בי בדל מוזיקליות, כידוע לך.
זה יסב לי עונג גדול.
אני לא יודע את הצעדים. -תחזור אחריי.
מותניים.
אחת, שתיים, שלוש. אחת, שתיים, שלוש. אחת...
סליחה.
ויל.
ג'ון.
הגיע הזמן ללכת הביתה.
צ'רלס? -כן?
נדבר בקרוב. -כן.
אני צריך לזוז. -כן. שמחתי לראות אותך.
מהנה מאוד. -כן, תמיד.
אבא?
את זה לא רואים בלונדון.
זה נקרא "זוהר הלילה".
מה גורם לזה?
יש האומרים לחות. אחרים אומרים שזה אפר מקרקטואה.
נראה כאילו העולם כולו כחול.
שמרו זה על זה, טוב?
לילה טוב, צ'רלס.
פרנקי במיטה.
תשאירי את זה למחר.
אני רוצה לעשות את זה עכשיו.
המעיל של ג'ו.
מה?
היא תזדקק לו.
עכשיו?
אני זקוקה לאוויר צח. אני זקוקה לטיול בחוץ.
ליל מנוחה.
תשאיר את החלון פתוח.
את תצטנני.
ידעתי שהיא לא תירדם אחרי מה שהיה.
ראית את הפנים של סטלה?
לא שלא צפיתי את זה.
בכל יום השם שלו עולה. מדי יום ביומו.
פעמיים ביום ראשון.
כומר. בשם אלוהים, מרתה.
תקוע בין הביצות. -מבועת מכל שינוי,
משותק מכל אפשרות. -ולא יודע לרקוד.
תודה.
אז מה היא מוצאת בו? איזה עתיד יכול להיות לזה?
היא אוספת אותו.
היא רוצה לשים אותו בצנצנת קטנה ולסמן את האיברים שלו בתוויות בלטינית.
האיברים שלו?
צנצנת קטנטנה, נראה לי. מיקרוסקופ...
אלוהים, אני מתחיל לחשוב שאני בכלל לא מבין נשים.
בוא נראה.
רקוד איתי, הכומר.
אני לא יודע את הצעדים.
אני יכולה ללמד אותך.
אולי אקריא לך דרשה? -הו, כן, הכומר!
קרא לי את הבשורה.
אני רוצה את מתי, מרקוס, לוקס ויוחנן.
כולם בבת אחת?
כמובן. אני קורה סיבורן. אני משיגה כל מי שאני רוצה.
מה כל כך קשה להבין כאן?
לא כלום.
בוא איתי.
בוא תעלה איתי.
אתה יודע איך נשים פועלות?
כמובן, אני רופא.
כן!
מה?
אתה חושב עליה, נכון?
לא.
אל תדאג. גם אני.
מי שם?
הבאתי שאריות.
לעזים.
ידידי.
מה אתה עושה?
למה אתה שם על האדמה?
על האדמה?
יש לה ריח של מוות.
הוא שם.
מועך אותי.
את הלב שלי.
המים שחורים.
אבל תראה, השמיים כחולים.
היקום כולו.
חי.
ואני,
חלק ממנו.
אני מרגישה חצי מתה.
תאכלי ביצים במלח וכוס בירה קרה.
זו העצה שלך כרופא?
כשתיין.
אני אאחר לרכבת.
אתה לא נוסע בגלל...
טעיתי בדברים רבים לאחרונה, אבל נדמה לי שאנחנו מבינים זה את זה.
למרות כל מה שאמרתי בלילה, קורה חברה שלי.
וספנסר חבר שלי.
לוק נסע. ראיתי אותו הולך לתחנה.
לא ישנת?
התהלכתי כל הלילה.
יצרתי תסבוכת נוראית.
קיבלת מכתב.
ממי הוא?
החברה החדשה שלי, סאלי.
אני צריכה לספר לה על אמברוז. יש המון מה לעשות.
אז תרצי לחזור ללונדון?
ברגע שתוכלי להסתדר בלעדיי.
נעמי, ארוחת בוקר!
נעמי. נעמי!
נעמי!
פרנקי?
יצאת לטיול בלילה?
אחרי המסיבה, הלכת לחוף?
התעוררתי, והשמיים היו בהירים. חשבתי שכבר בוקר.
אסור לך לבדך בלילה. מה יקרה אם תיפצע?
לא הייתי לבד. קרקנל היה שם.
ומה קרה?
לא כלום.
הסתכלנו על השמיים.
הגאות התחילה, ואז הוא מת.
מה אמרת?
הוא מת.
איך אתה יכול לומר שזה לא כלום?
אחרי זמן מה נעשה קר, אז חזרתי הביתה והלכתי לישון.
זה לא בסדר?
אלוהים ישמור, פרנקי.
למה לא סיפרת לי?
איך יכולתי? לא היית כאן.
נעמי!
מן השמיים ירחמו.
ויל?
היה לך חלום רע?
אני צריכה לדבר איתך.
אתמול במסיבה...
פתחו! פתחו!
נדבר, טוב?
השטן מסתובב חופשי באולדווינטר.
מה? -הנחש תקף שוב.
הגופה של קרקנל על החוף.
חושבים שהוא מת מהלם? -נשברה לו המפרקת.
זה ודאי הנחש.
כולם להירגע. להירגע.
אמרתי לך. חזרתי ואמרתי לך שאנחנו בסכנה, אבל סירבת להקשיב.
מישהו ראה את נעמי שלי?
היא לא בבית, לא ישנה במיטה שלה.
לקחו אותה. ודאי לקחו אותה.
אמרתי, תירגעו.
מתי ראית אותה בפעם האחרונה? -בארוחת הערב.
ראיתי אותה לאחר מכן בכנסייה, מחפשת אותך.
מתיו, די. -איפה היית?
בבקשה ממך. חבר שלנו מת. -חבר? חבר של מי? לא שלי.
ומה בקשר לנחש?
כן. -אין שום נחש.
אבל הוא היה כאן, במקום שבו אתה עומד עכשיו.
כן. -הוא נמשך אל החטא שלנו.
הוא ניזון ממנו. -מתיו.
קודם גרייסי, עכשיו הכופר הזה.
יום הדין בפתח.
עלינו לפקוח את עינינו לעומק חטאינו ולהביע חרטה.
קורה. קורה, חכי.
מישהו בדק את הגופה? -זוזי לאחור.
ד"ר גארט עדיין כאן? -לא.
נראה שהוא נפל ולקה בזעזוע מוח.
איך את יכולה לדעת?
תסתכל בעצמך. קרתה לו תאונה.
את היית שם כשמצאנו את גרייסי.
כרעת לצדה,
כמו עכשיו. -הנרי.
אז מה? -היזכרו בכתבי הקודש.
הייתה זו אישה שהנחש פיתה.
הייתה זו אישה שאכלה את הפרי וטעמה את טעם הרוע.
כן, כן.
לא. לא.
האם אתה מתכחש לדבר האל, אבי?
לא אשתמש בדבריו למטרותיי האישיות.
איפה היית אתמול בלילה, גב' סיבורן?
בבית, עם חברים. זה היה יום הולדתי.
חוגגים, בזמן שהשטן עשה את מלאכתו. -כן! כן!
לא, ויל היה שם.
היית איתה? -תגיד להם.
אין לזה שום קשר לגב' סיבורן. זה ברור.
אבל ראיתי את בנה באזור הביצות. -ג'ונה.
בני היה איתי כל הלילה.
ויל. -אתה רואה? היא משקרת.
היא משקרת! היא מכשפה! -חכו, חכו רגע.
את הבאת את הנחש לכאן,
והטלת עליו כישוף.
תפסיק עם זה. מספיק!
את הבאת. את והילד הכסיל הזה...
תתבייש לך!
קורה. קורה, לכי עכשיו.
לא! לא אלך!
לכי! -מה יש לה על הצוואר?
היא מסומנת. היא השטן. זה סימן של השטן.
תפסיקו עם זה! תפסיקו!
לכי.
הביאו את קרקנל לכנסייה. אנהל טקס משיחה אחרונה שם.
אני לא נוגע בו. -גם אני לא.
קורה!
קורה, עצרי!
קורה!
אין לך זכות להורות לי לעזוב. -הם איבדו את השליטה.
הם מפוחדים. -הרשית להם להאשים אותי.
לא אמרת מילה. -אני הכומר שלהם.
אז אתה לא יכול להיות ידידי וגם איש אלוהים?
אני לא יכול לחשוב בבהירות כשאני לידך.
אני מאבד את הראש. -לא.
לא אשא באשמה בגלל הבורות שלהם או החולשה שלך.
אהבה אינה חולשה.
מה את עושה? לאן את הולכת?
כולנו חוזרים ללונדון.
בגלל קרקנל? -לא.
בגלל הנחש? -לא.
בבקשה, רד לעזור למרתה.
תנעלו את הדלתות ותתפללו!
משכו!
העלו אותה לחוף, חבר'ה.
העלו אותה לחוף. -אחת, שתיים, שלוש.
ישמור אתכם האל.
אחת, שתיים, שלוש. למשוך.
מה הם עושים?
הם לא יצאו יותר לים.
בגלל הנחש? -תפסיק לדבר על הנחש.
מה אתה עושה?
מגן על הכפר מפני חטא.
מהחטא שלך.
היא לא עשתה כל רע. אם מישהו חטא, הרי זה אתה.
אתה מפחיד אנשים, מאיים עליהם.
בבקשה, קחי את פרנקי.
אנחנו עוזבים. זה לא מספיק לך?
שמשפט האל יפסח עלייך!
תרגום: גלית אקסלרד