Palīdziet! Nu! Paņem tīklu!
Džošua! Džošua! Džošua!
Džošua! Ātri! Peldi! Ātrāk!
Viss labi.
PAMATĀ SĀRAS PERIJAS ROMĀNS
Esi augšā?
Neizskaties diži izgulējusies.
Viena no tām naktīm, kas nekad nebeidzas.
Tiem bērniem nav ar ko sevi izklaidēt.
Man nevajadzēja iet.
Tu viņiem rādīji fosilijas.
Nešķita, ka viņi kļūs tik…
Nomirusi viņu klasesbiedrene. Protams, ka ir satraukti.
Tas nebija tikai satraukums. Viņi bija pilnīgās šausmās.
Un tā bija mana vaina.
Labrīt.
Jūties labāk?
Džo, saki kaut ko.
Tas nekas, Džo. Runāsi, kad būsi tam gatava.
Čūska atņēma viņai balsi.
Džon Ransom.
Nerunā visu nedēļas nogali.
Varbūt jāaprunājas ar Koru.
Viņa var pastāstīt, kas īsti notika.
Lūku vēl neredz?
Vēl ne.
Aizej un atnes mums no Kreknela pienu.
Atceries ceļu?
Nu protams.
Neej pie ūdens.
Viņš ir klāt!
- Kora, kā tev iet? - Lūk, tāds prieks tevi redzēt.
Gribu, lai tu redzi skolu.
- Neiebilsti, ja iesim uzreiz? - Nē.
Paldies, ka tik drīz atbrauci.
Protams. Kolīdz saņēmu tavu vēstuli.
Kopš tas notika, gandrīz neesmu gulējusi.
Tas neizklausās labi.
Tad kas tieši notika?
Ja atnāci nopirkt pienu, tev pašam būs jāslauc.
Nāc šurp.
Nu, nebaidies. Citādi viņa satrauksies.
Redzi?
Sveika. Sveika, kaziņ.
Tā bija kā infekcija. It kā visus būtu apsēdis velns.
Bet tu netici pārdabiskām lietām, Kora.
Kaut kas notika. Tā nebija tikai bērnu rotaļa.
Labi, bet varbūt ir racionāls skaidrojums, e?
Piemēram?
Mēs tagad uzskatām, ka meitenes Salemas raganu prāvās
bija ēdušas indi, kas mainīja ķīmiju viņu smadzenēs.
Claviceps purpurea. Pelējuma sēnīte. Aug uz rudziem un citiem graudaugiem.
Vai tā inde varēja izraisīt halucinācijas un konvulsijas?
Jā, tieši tā. Taču Anglijā tā nav īpaši parasta lieta.
Tajā, kas te notika, nav nekā parasta.
Paskaties pats.
Izskatās, ka viņiem uzbrukts.
Domāju, ja es būtu atgriezusies…
Savācam?
- Sībornas kundze. - Savākšu savas lietas.
Jāsatīra, pirms ierodas bērni.
Neuztraucieties. Mēs ejam prom.
- Un kas esat jūs? - Lūks Garets.
Viņš ir ārsts.
Jā. Mani interesē, kas ar bērniem notika.
Vai viņiem bija drudzis, satūkusi seja, vemšana?
Nē. Kāpēc gan?
- Es tikai gribu izskaidrot… - Manai klasei viss bija kārtībā,
līdz ieradāties jūs ar savām ķecerīgajām idejām.
Ejam.
Džo.
Es nezinu, kas piektdien notika.
Bet zinu, ka nevaru palīdzēt, ja tu ar mani nerunā.
Es nedusmošos.
Nu nāciet.
Jā, jā. Es saprotu. Ja jums tā jādara…
Ejam.
Tev viss būs kārtībā.
Vēlāk tiksimies.
Viņi tev pastāstīja, kas notika?
Protams. Džo ir ļoti satraukta.
Es centos tev pateikt.
Bērniem vajag drošību, nevis jaunas idejas.
Viņiem viss būs kārtībā.
Pat viņu vecāki ir nobijušies.
Viņi domā, ka bērni var sajust tās klātbūtni.
Klātbūtni? Nu, ceru, tu vedi viņus pie prāta.
Metjū, tas nepalīdz, ja atbalsta krogā izfantazētus neprātīgus stāstus.
Tu neesi dzirdējis?
Šorīt uzbrukts zvejniekiem viņu laivās. Sadīrāti viņu tīkli.
Neiomij! Ej mājās! Šodien nevari nākt.
- Metjū. - Nelaidīšu skolā. Viņa rada nepatikšanas.
Neiomij. Neiomij, pagaidi.
Viņai vajag skolu. Nupat zaudējusi māsu.
Tā ir mana skola. Man žēl.
Es biju tāda muļķe.
Nē.
Es domāju, ka tas viņus nomierinās.
Lai viņi redzētu, ka viņu čūska var tikt racionāli izskaidrota.
Tu tiešām tici, ka tur ir kāds radījums?
Jā, es tā domāju.
Drīkstu tev uzdot personīgu jautājumu?
Vai tu to redzi savos sapņos?
Tā jau man likās.
Tu domā, tas viss ir manā galvā?
Es domāju, ka tu sēro.
Tās ir tādu celmlaužu kā Darvins un Laiels teorijas.
Un vietējie ir redzējuši to radījumu
- vairāk nekā 200 gadus. - Labi.
Jā.
Re, kur tā ir.
- Kas? - Tava aizrautība.
K… Tad tu man tici?
Nav svarīgi, ko es domāju.
Es zinu, ka patiesību bez cīņas neatrast.
Tev jātic pašai sev un jāatgriežas pie darba.
Vill.
Kā tev iet? Kā Džo?
Ceru, ka neiztraucēju.
Nē, nemaz. Nāksi iekšā?
- Laiva? Kāda laiva? - Nu, cik tālu tā ir?
Ciemos mūsu draugs Lūks Garets no Londonas. Nāc iepazīties.
Nē, nē, man jābūt atpakaļ uz vakariņām.
Es tikai gribēju redzēt, vai tev viss kārtībā.
Bērni pastāstīja, kas notika skolā.
Paldies. Man viss labi. Bet kā ir Džo?
- Viņa… - Kora? Mums tevi vajag.
Es tevi traucēju. Varbūt aprunāsimies rīt?
Jā. Visu labu.
Pagaidi.
Kas tas bija?
Vills Ransoms.
Tas ir vecais vikārs ar īso kaklu?
Protams, ka tu gribi saprast, kas notika.
- Ne to es gribu teikt… - Nē, tā bija mana kļūda. Nobiedēju viņus.
Tu to nesāki.
Negulēju visu nakti, domādama, ka sāku.
Dažreiz nakts vidū dzimst meli.
Jā.
Stellai šķita, ka tev varētu būt kāda doma, kā palīdzēt Džo.
Tas ir tik dīvaini, Kora.
Viņa nevar parunāt.
Ko?
Viņa ir nobijusies.
Mans draugs Lūks ir ārsts. Viņš var aiziet ar Džo aprunāties.
Paldies. Jā. Tas ļoti palīdzētu.
Nu, tev laikam labāk jāiet atpakaļ pie sava ciemiņa.
Jā.
Tu nāci bez mēteļa?
Paldies.
Uz redzi.
Atā.
Dzērienu?
Marta teica, ka šī pudele tika taupīta tavai dzimšanas dienai sestdien.
Kāpēc tu man neteici?
- Kam patīk dzimšanas dienas? - Visiem patīk tās un viesības…
Man nekad nav bijis viesību.
Es tev neticu.
Maiklam bija viesības.
Cilvēki dzēra, izrādījās. Un, protams, viņš arī izrādīja mani.
Nu, tad pienācis laiks tādas sarīkot tev.
Šo sestdien es rīkošu tev dzimšanas dienas svinības.
Vills ir ļoti satraucies par Džo.
Es teicu, ka aiziesi. Ceru, ka neiebilsti.
Protams, ne. Es varētu izmēģināt hipnozi.
Gribi Džo noburt? Vai tas nav bīstami?
Nē. Esmu lasījis viena austriešu ārsta darbu.
Viņam ir medicīniska pieeja.
Viņš ļauj pacientam piekļūt zemapziņai.
Atklāt dziļākās bailes, slēptās kaislības un tā.
Vai tas ir droši?
Pilnīgi. Es varētu tev parādīt.
Tiešām gribi rakņāties manā galvā?
Tik tāda doma.
Nu, kas man būtu jādara?
Nekas. Tiešām. Tikai atgulies turpat, kur esi.
Nu tā…
Es varbūt to nespēšu.
Nu, ar to hipnoze ir skaista. Tev nav jācenšas.
Tikai klausies, ko es saku.
Es tev uzticos.
Elpo lēni, vienmērīgi.
Atbrīvojies.
Tavi locekļi ir smagi.
Atbrīvojies.
Aizmirsti savas bailes.
Ļaujies savām vēlmēm.
Kad minēju atgriešanos pie darba, nedomāju sevi.
Cik tālu tas ir?
Te būs lietas, kas nav redzējušas dienasgaismu tūkstošiem,
varbūt miljoniem gadu.
Zini, ja tajā neplūst asinis, mana interese nedaudz zūd.
Agrāk man fosilijas sūtīja pa pastu.
Ieliku vitrīnā ar skaistu uzrakstu.
Tu izskaties pilnīgi citādi nekā tā sieviete, kuru iepazinu smalkajā namā.
Lūk!
Kas ir?
Izskatās pēc skriemeļa, ko Aninga atrada Dorsetā.
Kas te noticis?
Tā sadriskāja tīklus.
- Teju izgāza vīrus no laivām. - Kas tad?
- Varēja visus nogalināt. - Kaut kas ūdenī?
Jūs to redzējāt? Kā tā izskatījās?
Varbūt jūs pastāstiet. Jūs par to visu zināt.
Ko? Nē, es…
Manai meitiņai rādās murgi, kopš bijāt viņas klasē.
- Sībornas kundze tik mēģināja palīdzēt. - Atvainojos, ja nobiedēju.
- Nobiedējāt? Ko jūs viņiem izdarījāt? - Labāk iesim.
Nezinām, kāpēc te esat, un mums nerūp.
Bet, ja jūs kaut ko darāt, lai kas tas būtu, lūdzu, izbeidziet.
Tēt?
- Esat redzējis manu tēti? - Jā, nupat aizgāja.
Vispār es iedzeršu alu.
Nu labi.
- Neiomij. - Semjuel.
Dzirdēji par tīkliem?
Jā.
Aiziet. Dzer sausu. Dzer sausu.
Nopirkšu mums vēl vienu.
Viss kārtībā. Esmu tepat.
- Man sāp. -Ļauj.
Man sāp.
- Nu taču. - Nē.
Beidz. Tas ir grēcīgi.
Es domāju, ka esi padauza kā tava māsa.
Piedod man, Tēvs. Piedod man.
Tā ir čūska. Dara velna darbu.
Lūdziet par mūsu dvēselēm, tēvs.
Vajag ko vairāk par lūgšanām.
Kora. Tā priecājos, ka atnācāt.
- Sveika, Marta. - Sveiki.
Stella, tas ir Lūks Garets.
Lūk, Stella Ransoma.
Doktor Garet, tāds prieks iepazīties.
Nāciet iekšā.
Lūdzu, atvainojiet par nekārtību.
Man grūti tikt galā ar mājas soli.
Vai Vills ir darbistabā?
Diemžēl pie kāda draudzes locekļa. Būs bēdīgs, ka jūs nesatika.
Sveika.
Nu, jums visiem sestdien jāatnāk pie Koras.
Viņas dzimšanas diena. Es viņai rīkošu viesības.
Mēs labprāt.
Uzvārīsi mums tēju?
Kā viņai ir?
Klusē.
Tas ir ļoti satraucoši.
Nabaga meitene. Pati sevi nobiedēja.
Lūdzu, apsēdieties.
Ko jūs domājat, doktor Garet?
Esat dzirdējusi par zemapziņu?
Nē.
Tās ir mūsu iekšējās domas un bailes.
Mēs nevaram tās kontrolēt, bet tās ietekmē mūs un mūsu uzvedību.
Tas izklausās satraucoši. Bet es galvoju - tā darbojas smadzenes.
Es gribētu Džo ievadīt atbrīvotā stāvoklī,
lai viņa var atgūt tās iekšējās domas un pastāstīt mums, kas viņu satrauc.
To sauc par hipnozi.
Paldies.
Doktors Garets piedāvā jaunu metodi, lai palīdzētu tev ar tavām izjūtām.
To sauc par hipnozi.
Tieši tā.
Lieliski. Nu, mums jāsagatavo istaba un jāaizvelk aizkari.
Nedomā, ka jāpagaida Vills? Ja Džo būtu mana meita…
Tu gribi gaidīt vīrieša atļauju?
Man jāiet atpakaļ pie Frenkija. Es aizlavīšos.
Atvainojiet, nespēju atgūties no gripas.
Lūdzu, Dievs. Pasargi mūs visus.
Pasargi mūs visus. Sargā mūs.
Metjū.
Piedod.
Es nezināju, ka tu…
Tā ir tava baznīca.
Metjū.
- Tu esi sabēdājies. - Neesmu.
Apsēdies ar mani.
Cilvēka sarunas ar Dievu ir tikai viņa paša darīšana.
Bet mums vajadzētu paļauties citam uz citu. Tas var palīdzēt.
- Tev tik labi tas padodas. - Kas tad?
Tas. Sarunas vieglums,
kā tu liec cilvēkiem sajust, ka viņu teiktais ir svarīgs,
ka tu to uztversi nopietni.
- Es tikai… - Zinu, ko tu domā, kad es runāju.
Tu redzi cilvēku, kas ir pasaku varā.
- Nē. Nē, es tā nedomāju. - Tu nesaproti.
Tu jūrā neriskē ar dzīvību.
Tavi bērni gultā neraud tāpēc,
- ka justu - kaut kas tuvojas. - Mani bērni…
Greisijas nāve bija traģēdija.
Tā visus dziļi satrauca, bet nedomāju, ka palīdz
- turpināt teikt… - Aiziet. Izskaidro man vēlreiz.
Izskaidro skrāpējumus uz Greisijas Benksas līķa.
Izskaidro uzbrukumus laivām. Tava meita palikusi mēma!
Es redzu tavā sejā, ka tu arī to jūti.
Tev būtu cilvēkiem jārāda, kā palikt Dieva aizsardzībā.
Tev būtu jāgādā par cilvēku drošību.
"Tāpēc nebīsimies, kaut apvērstos zeme un kalni iegāztos jūras dzīlē."
…visu laiku atbrīvota. Dzirdi manu balsi.
Tavi locekļi ir smagi.
Džo, klausies manā balsī.
Panāc man pretī. Lai zinu, ka dzirdi manu balsi.
Džo. Vai vari man pateikt, kā…
Čūska.
- Man bail. - Džo, tu esi drošībā.
Nevajag baidīties.
Bet klasē notikušais tevi satrauca, vai ne?
Man vajadzēja to apturēt.
Vai tu saproti, ka tu neizdarīji neko sliktu?
Mēs teicām burvju vārdus.
Mēs to atvedām šurp.
Ko atvedāt šurp?
Viss kārtībā. Nesteidzies.
Tam bija jābūt noslēpumam.
Kas bija noslēpums, Džo?
Burvju vārdi. Mūsu izteiktie burvju vārdi.
Lūk.
Džo, klausies manā balsī. Nevajag baidīties.
Par vēlu. Neiomija to ielaida.
Es to ielaidu.
Tā ir…
- Tā ir mūsos. - Džo.
Džo.
Izbeidz.
Džo.
- Kas tas? - Vill. Tas ir mans draugs.
- Doktors Lūks Garets. - Mācītāj Ransom…
Ko jūs darāt ar manu meitu?
Jūs pārprotat. Es viņai palīdzu.
- Jūsu sieva man atļāva… - Vill, tas ir draugs.
- Koras draugs. Laid viņu vaļā. -Šī ir mana māja. Kā jūs uzdrīkstaties?
Tu pārproti. Laid viņu vaļā. Tūlīt pat.
Es apsolu, tā ir ļoti labi izpētīta ārstniecības metode.
Tu lūdzi man palīdzību.
Tēt…
Man viss ir labi.
Mēs iesim.
Kora, nevajag. Tas bija pārpratums.
Paldies, Stella.
Es atvainojos.
- Vai esi savainots? - Man viss labi.
Man ļoti žēl.
Neticami, ka viņš tā reaģēja.
Tas izdevās. Viņa atkal runā.
Lai liesmas padzen tumsu.
Pasargā mūs no grēka.
Jā. Aizdedziniet ugunskuru.
Man vajag vīnu.
Kas notika?
Vills pārnāca mājās un nebija apmierināts. Teiksim tā.
- Viņš man uzbruka. - Ko?
Neviens nevienam neuzbruka. Viņš ienāca,
redzēja Lūku, noliekušos pār Džo, un pārspīlēti reaģēja.
Viņš noteikti nobijās par viņu. Vai jūs viņam izskaidrojāt?
- Atvainojāties? - Nu, mēs ar Stellu bijām turpat.
Esmu redzējusi apburtus cilvēkus. Tas izskatās dīvaini. Ir dīvaini.
Tā bija hipnoze. Un tā palīdzēja.
- Bet neaizej. Paliec ar mums. - Man jāpabeidz šī.
- Kam tu raksti? - Spenseram.
Ja gribat zināt, mēģinām palīdzēt jūsu pacientam Nevam un viņa kaimiņiem.
Frenkij, kā tev iet? Kā pagāja diena?
Man te patīk daudz labāk nekā Londonā.
Es gribu te palikt pavisam.
Nu ko, izskatās, Marta, ka būsim iesprūduši te nedaudz ilgāk.
Ejam. Tu smirdi kā kaza.
- Nekā. - Jā gan.
Aizbraucot no Londonas, nekad nesanāk nekas labs, Kora.
Tu arī esi dusmīga uz mani?
Tev tas rūpētu, ja tā?
Tu zini, ka jā.
Tas ir tik tracinoši. Es nemēģinu cilvēkus satraukt.
Tev jāatvainojas Villam.
Es nevaru atvainoties katru reizi, kad izdaru kaut ko
bez skaidras vīrieša atļaujas.
Jāatvainojas ir tikai tad, ja izdari kaut ko sliktu.
Ja vien tā tas būtu.
Ja zini, ka neizdarīji neko sliktu, kāpēc tu tā satraucies?
Labāk guli.
Es negribēju visus pamodināt.
Tur ir vēstuļkastīte.
Es gribēju, lai to saņem tu.
Marta teica, ka man jāatvainojas.
Un vai tu atvainojies?
Nē.
Es nevaru atvainoties, ja neizdarīju neko sliktu.
Nu, degu nepacietībā to izlasīt.
Tu mani izmēdi?
Nē, tikai tas pilnībā saskan ar to, ko es no tevis gaidītu.
Kora, p…
Kora!
Tu man lūdzi palīdzību.
- Ne jau eksperimentēt. - Stella deva piekrišanu.
Kam? Atsaukt to atmiņā un pārbiedēt viņu?
Tu neko par to nezini.
Es zinu pietiekami.
Tu esi nikns tāpēc, ka nepalūdzu tev atļauju, nepakļāvos tavam viedoklim.
Kāpēc gan, ja esi kopā ar dr. Garetu? Tev nav grūtību ar pakļaušanos viņam.
Nedomāju, ka tev ir tiesības tā uz mani dusmoties.
Iespējams, taisnība.
Tad kāpēc tu esi dusmīgs?
Tulkojusi Laura Hansone