Aj!
Segítsetek! Gyorsan! A hálót!
Joshua! Joshua! Joshua!
Joshua! Gyorsan! Ússz! Gyere!
Jól van.
KÉSZÜLT SARAH PERRY REGÉNYE ALAPJÁN
Az essexi kígyó
Ébren van?
Nem alhatott túl sokat.
Olyan éjszaka volt, ami csak nem akart véget érni.
Azok a gyerekek nem tudják mivel szórakoztatni magukat.
Nem kellett volna bemennem.
Fosszíliákat mutatott nekik.
Nem hittem, hogy elkezdenek…
Meghalt az egyik osztálytársuk. Persze hogy zaklatottak.
Ez több volt annál. Halálra voltak rémülve.
És az én hibám volt.
Jó reggelt.
Jobban vagy?
Jo, mondj valamit.
Jól van, Jo. Majd beszélsz, ha kész vagy rá.
A kígyó elvitte a hangját.
John Ransome.
Egész hétvégén néma volt.
Talán Cora az az ember, akivel beszélnünk kéne.
Ő el tudná mondani, mi történt voltaképp.
Luke-nak nincs nyoma?
Még nincs.
Hozz nekünk egy kis tejet Cracknelltől.
Emlékszel, merre van?
Természetesen.
Maradj távol a víztől.
Itt van!
- Cora, hogy van? - Luke, örülök, hogy látom.
Meg akarom mutatni az iskolát.
- Baj, ha rögtön odamegyünk? - Dehogy.
Köszönöm, hogy ilyen gyorsan eljött!
Még szép. Amint megkaptam a levelét.
Alig aludtam, mióta megtörtént.
Ez nem hangzik jól.
Tehát pontosan mi történt?
Ha tejet akarsz venni, neked kell lefejned.
Gyere ide.
Ne, ne félj. Ideges lesz, ha félsz.
Látod?
Szervusz. Szia, te.
Olyan volt, mint egy járvány. Mintha mindet megszállta volna az ördög.
Csakhogy ön nem hisz a természetfelettiben, Cora.
Valami történt. Ez nem csak gyerekjáték volt.
Rendben. De talán van racionális magyarázat, nem?
Úgymint?
Ma már azt hisszük, a lányok a salemi boszorkányperben
olyan mérget ettek, ami megváltoztatta az agyuk kémiáját.
Claviceps purpureát. Penészgomba. Rozson és más gabonákon tenyészik.
Ez a méreg tud hallucinációkat és rángatózást okozni?
Teljes mértékben. Habár egyáltalán nem mindennapos Angliában.
Semmi sem mindennapos abból, ami itt történt.
Megnézheti a saját szemével.
Mintha megtámadták volna őket.
Azt hittem, ha visszajövök…
Jöjjön.
- Mrs. Seaborne. - Összeszedem a dolgaim.
Takarítanom kell a gyerekek előtt.
Ne aggódjon, elmegyünk.
- Maga meg ki? - Luke Garrett.
Ő orvos.
Igen. Érdekel, mi történt a gyerekekkel.
Volt lázuk, vagy feldagadt az arcuk? Nem hánytak?
Nem. Miért hánytak volna?
- Csak próbálok magya… - Annyit mondok, hogy az osztály jól volt,
míg maga nem jött az eretnek eszméivel.
Gyertek.
Jo.
Nem tudom, mi történt pénteken.
De azt tudom, hogy nem segíthetek, ha nem mondasz semmit.
Nem leszek dühös.
Na, gyertek.
Igen, igen. Megértem. Hát, ha így gondolják…
Gyere.
Nem lesz semmi baj.
Majd találkozunk.
Elmondták magának, mi történt?
Persze. Jót nagyon felzaklatta.
Próbáltam mondani.
A gyerekeknek bizonyosság kell. Nem új ötletek.
Átvészelik.
Még a szüleik is félnek.
Azt hiszik, a gyerekek érzik a lény jelenlétét.
Jelenlét? Remélem, helyretetted őket.
Matthew, nem segít, ha igazolod a kocsmában kitalált vad meséket.
Hát nem hallotta?
A halászok hajóit megtámadták ma reggel. A hálóikat széttépték.
Naomi! Menj haza! Ma nem jöhetsz be.
- Matthew. - Nem engedem be. Bajt hoz.
Naomi. Naomi, várj.
Itt kell lennie. Most veszítette el a nővérét.
Az én iskolám. Sajnálom.
Olyan ostoba voltam.
Nem.
Azt hittem, ez lenyugtatja őket.
És belátják, hogy a kígyóra van racionális magyarázat.
Komolyan hiszi, hogy van egy lény odakint?
Igen, ezt hiszem.
Feltehetek egy személyes kérdést?
Felbukkan az álmaiban?
Sejtettem.
Azt hiszi, képzelem az egészet?
Azt hiszem, ön gyászol.
Ezek olyan úttörőknek az elméletei, mint Darwin és Lyell.
És a lényt a helybéliek látják
- több mint 200 éve. - Jó.
Igen.
Itt is van!
- Mi? - A szenvedélye.
Szóval mégis hisz nekem?
Nem számít, én mit gondolok.
Azt tudom, hogy küzdelem nélkül nem leli meg az igazát.
Higgyen magában, és folytassa a munkát.
Will.
Hogy van? Hogy van Jo?
Remélem, nem zavarok.
Egyáltalán nem. Bejön?
- Hajó? Milyen hajó? - Milyen messze van?
A barátunk, Luke Garrett van itt Londonból. Ismerje meg.
Nem, nem, én… Várnak vacsorára.
Én csak… Csak látni akartam, jól van-e.
A gyerekek mesélték, mi történt az iskolában.
Köszönöm. Én jól vagyok. De hogy van Jo?
- Ő… - Cora? Várjuk.
Én most zavarom. Esetleg beszélhetnénk holnap?
Jó. Viszlát.
Várjon.
Ki volt ez?
Will Ransome.
Ő a bikanyakú öreg lelkész?
Természetes, hogy meg akarja érteni, ami történt.
- Nem azt próbálom sugallni. - Az én hibám volt. Rájuk ijesztettem.
Nem maga okozta.
Egész éjjel azon töprengtem, hogy mégis én.
Az éj mélye néha hazudik nekünk.
Igen.
Stella szerint esetleg van ötlete, hogy segíthetünk Jón.
Nagyon különös, Cora.
Nem tud beszélni.
Mi?
Fél.
A barátom, Luke orvos. Ő beszélhetne Jóval.
Köszönöm. Igen. Az tényleg segíthetne.
Úgy sejtem, jobb, ha visszamegy a vendégéhez.
Igen.
Kabát nélkül jött?
Köszönöm.
Viszlát.
Italt?
Martha azt mondja, ezt a palackot a születésnapjára tették félre, vasárnapra.
Miért nem mondta?
- Ki szereti a születésnapokat? - Mindenki kedveli a partikat…
Sosem tartottam partit.
Nem hiszek önnek.
Michael tartott partikat.
Emberek ittak, nagyzoltak. És persze ő is nagyzolt nekem.
Akkor ideje lenne partit tartani.
Szombaton tartok magának egy születésnapi partit.
Will nagyon aggódik Jo miatt.
Azt mondtam, megvizsgálja. Remélem, nem bánja.
Dehogyis. Megpróbálhatom a hipnózist.
Delejezni akarja Jót? Ez nem veszélyes?
Nem. Követem ennek az osztrák doktornak a munkásságát.
Orvosilag közelíti meg.
Egyszerűen hagyja, hogy a páciens hozzáférjen a tudatalattijához.
Feltárja a legbelsőbb félelmeiket, titkos szenvedélyeiket, stb.
Biztonságos?
Teljesen. Megmutathatom.
Biztos, hogy a fejemben akar turkálni?
Csak egy ötlet volt.
Na és mit kell tennem?
Semmit. Tényleg. Csak dőljön hátra, ahol van.
Nos…
Lehet, hogy nem tudom megcsinálni.
Ez a szép a hipnózisban. Önnek nem kell igyekeznie.
Csak tegye, amit mondok.
Bízom önben.
Egyenletesen, mélyen lélegezzen.
Hagyja magát ellazulni.
Elnehezülnek a végtagjai.
Lazítson.
Engedje el a félelmeit.
Adja át magát a vágyainak.
Mikor azt mondtam, újra dolgozni kell, nem magamra gondoltam.
Milyen messze van?
Itt lesznek dolgok, melyek nem láttak napfényt több ezer,
talán több millió éve.
Tudja, ha nem lüktet benne vér, az érdeklődésem kissé meginog.
Régen postán küldtek nekem fosszíliákat.
Hogy vitrinbe tegyem őket, szépen felcímkézve.
Határozottan más nőnek tűnik, mint akit megismertem a nagy házban.
Luke!
Mi az?
Olyan, mint a csigolya, amit Anning talált Dorsetben.
Mi történt itt?
Széttépte a hálókat.
- Majdnem a vízbe lökte őket a hajóról. - Micsoda?
- Mind meghalhattak volna. - Volt valami a vízben?
Látták? Hogy nézett ki?
Miért nem mondja meg maga? Mindent tud róla, úgy tűnik.
Mi? Nem, én…
A kislányom rosszat álmodik, mióta maga az osztályban volt.
- Mrs. Seaborne segíteni próbált. - Sajnálom, ha megijesztettem őket.
- Megijesztette? Mit művelt velük? - Menjünk.
Nem tudjuk, miért van itt, egyre megy.
De ha csinál valamit, bármi is az, kérem, fejezze be.
Apa?
- Látta apámat? - Most ment el.
Amúgy kérek egy sört.
Jól van.
- Naomi. - Samuel.
Hallottál a hálókról?
Aha.
Rajta. Idd meg. Hajtsd fel.
Hozok még egyet.
Semmi baj. Itt vagyok.
- Ez fáj. - Gyere.
Fáj, amit csinálsz.
- Ne. - Gyere.
Elég. Ez bűn.
Gondoltam, hogy ringyó vagy, mint a nővéred.
Bocsáss meg, atyám. Bocsáss meg.
A kígyó az. Végzi a gonosz munkáját.
Imádkozzon a lelkünkért, atyám.
Az imádságnál több kell.
Cora. Örülök, hogy eljött.
- Jó napot, Martha. - Jó napot.
Stella, ő itt Luke Garrett.
Luke, Stella Ransome.
Dr. Garrett, örülök, hogy megismerhetem.
Fáradjanak be.
Bocsássák meg a felfordulást.
Folyton futok a teendőim után.
Will a dolgozószobájában van?
Az egyik hívét látogatta meg. Sajnálni fogja, hogy nem találkoztak.
Szervusz.
El kéne jönniük Coráékhoz vasárnap.
Születésnapja van. Rendezek neki egy partit.
Örömmel.
Főznél nekünk egy teát?
Hogy van?
Némán.
Nagyon nyugtalanító.
Szegény lány. Nagyon megijedt.
Kérem, foglaljanak helyet.
Mi a véleménye, dr. Garrett?
Hallott már a tudatalattiról?
Nem.
A belső gondolataink és félelmeink.
Nem tudjuk irányítani őket, de hatással vannak ránk és a gondolatainkra.
Riasztóan hangzik. De ez az agy normális működése.
Arra készülök, hogy Jót ellazult állapotba hozom,
hogy összeszedhesse a belső gondolatait, és elmondhassa nekünk, mi bántja.
Ezt hipnózisnak hívják.
Köszönöm.
Dr. Garrett kipróbálna egy új eljárást, hogy segítsen az érzéseiddel.
Hipnózisnak hívják.
Pontosan.
Kiváló. Nos, át kell rendeznünk a szobát, és be kell húznunk a függönyt.
Nem kéne megvárnunk Willt? Ha Jo az én lányom volna…
Egy férfi engedélyére akarsz várni?
Vissza kell mennem Frankie-ért. Kisurranok.
Bocsánat, nem tudok kimászni az influenzából.
Kérlek, Uram. Védj meg mindannyiunkat.
Óvj meg minket. Őrizz minket.
Matthew.
Elnézést.
Nem tudtam, hogy te…
A maga temploma.
Matthew.
- Fel vagy dúlva. - Nem vagyok feldúlva.
Ülj le velem.
Az Istennel való beszélgetés mindenkinek a magánügye.
De meg kéne bíznunk egymásban. Az segíthet.
- Maga olyan jó ebben. - Miben?
Ebben. Olyan könnyedén beszél,
eléri, hogy az ember fontosnak érezze a mondandóját,
és azt érzi, maga komolyan veszi.
- Én csak… - Tudom, mit gondol, mikor beszélek.
Hogy olyan embert lát, aki bevette a mesketéket.
- Nem, nem ezt gondolom. - Nem érti.
Maga nincs kinn a vízen az életét kockáztatva.
A gyermekei nem sírnak az ágyukban,
- mert érzik, hogy jön valami. - A gyermekeim…
Gracie halála tragédia volt.
Mélyen felkavart mindenkit, de nem hinném, hogy segít,
- ha mindenkinek azt sugallod… - Tessék, magyarázza meg.
A karmolásokat Gracie Banks testén.
A támadást a hajók ellen. A saját lánya megnémult!
Látom az arcán, hogy maga is érzi.
Meg kéne mutatnia az embereknek, hogy védi meg őket az Isten.
Meg kéne óvnia az embereket.
„Nem félünk tehát, háborogjanak bár vizei, rendüljünk bár meg erejétől.”
…mindig nyugodt. Hallod a hangom.
Elnehezülnek a végtagjaid.
Jo, figyelj a hangomra.
Gyere felém egy kicsit. Tudjam, hogy hallod a hangom.
Jo. El tudod mondani, hogyan…
A kígyó.
- Félek. - Biztonságban vagy, Jo.
Nincs okod a félelemre.
Ami az osztályban történt, az zaklatott fel, igaz?
Le kellett volna állítanom.
Nem érted, hogy nem tettél semmi rosszat?
Bűbájoltunk.
Mi hoztuk ide.
Mit hoztatok ide?
Semmi baj. Csak szép nyugodtan.
Úgy volt, hogy az egész titok.
Mi volt titok, Jo?
A bűbáj.
A varázslat, amit csináltunk.
Luke.
Jo, figyelj a hangomra. Nincs mitől félni.
Túl késő. Naomi beengedte.
Én engedtem be.
Ez…
- Bennünk van. - Jo.
Jo.
Hagyd abba.
Jo.
- Mi van itt? - Will. Ő a barátom,
- dr. Luke Garrett. - Ransome tiszteletes…
Mit művel a lányommal?
Félreérti. Segítek neki.
- A felesége beleegyezett… - Will, ő barát.
- Cora barátja. Ereszd el. - Ez az én házam. Hogy merészeli!
Félreérti. Eressze el. Most.
Esküszöm, ez egy alaposan kikutatott orvosi gyakorlat.
A segítségemet kérte.
Apa…
Jól vagyok.
Elmegyünk.
Cora, ne. Ez csak félreértés.
Köszönöm, Stella.
Sajnálom.
- Megsérült? - Jól vagyok.
Nagyon sajnálom.
Hihetetlen, hogy így reagált.
Bevált a dolog. A lány újra beszél.
A lángok száműzzék a sötétséget.
Védj meg minket a bűneinktől.
Igen. Gyújtsd meg a tüzet.
Adj bort.
Mi történt?
Will hazajött, és nem örült nagyon. Mondjuk így.
- Megtámadott. - Mi?
Senki nem támadott meg senkit. Bejött,
látta Luke-ot Jo fölé hajolni, és túlreagálta.
Biztos féltette. De elmagyarázta neki?
- Bocsánatot kért tőle? - Stella és én ott voltunk.
Láttam delejezett embereket. Furán néz ki. Fura is.
Hipnózis volt. És működött.
- Ne menj el. Maradj fenn velünk. - Ezt be kell fejeznem.
- Kinek írsz? - Spencernek.
Próbálunk segíteni a betegének, Nevnek, és a szomszédainak, ha érdekli.
Frankie, hogy vagy? Milyen napod volt?
Jobban szeretek itt lenni, mint Londonban.
Örökre itt akarok maradni.
Akkor úgy tűnik, hosszabban itt ragadunk, Martha.
Na, gyere. Kecskeszagod van.
- Nem is. - De is.
Soha semmi jó nem származott London elhagyásából, Cora.
Rám is haragszol?
Érdekelné, ha haragudnék?
Tudod, hogy igen.
Olyan frusztráló. Próbálok nem dühíteni senkit.
Bocsánatot kéne kérnie Willtől.
Nem kérhetek bocsánatot mindig, ha olyat teszek,
amihez nem kérem egy férfi engedélyét.
Csak akkor kell bocsánatot kérnie, ha rosszat tesz.
Bárcsak ez igaz lenne.
Ha biztos benne, hogy nem tett rosszat, miért zavarja ennyire?
Csak aludjon.
Nem akartam felverni a házat.
Van postaláda.
Személyesen magának akartam eljuttatni.
Martha azt mondta, kérjek bocsánatot.
És bocsánatot kért?
Nem.
Nem kérhetek bocsánatot, ha nem tettem semmi rosszat.
Alig várom, hogy elolvassam.
Gúnyolódik velem?
Nem, ez teljesen összhangban van azzal, amit öntől várnék.
Cora, v…
Cora!
A segítségemet kérte.
- Nem úgy, hogy kísérleteznek rajta. - Stella beleegyezett.
Mibe? Hogy felidézik az egészet, és megrémítik?
Nem tud semmit erről.
Eleget tudok.
Dühös, mert nem kértem engedélyt, nem hódoltam be az ítéletének.
Miért tenné, mikor dr. Garrett-tel van? Vele nem küzd a behódolás ellen.
Nem hiszem, hogy van joga így haragudni rám.
Ez valószínűleg igaz.
Akkor miért haragszik?
A feliratot fordította: Speier Dávid