Viss ir labi. Maikls vairs nevar tev nodarīt pāri.
PAMATĀ SĀRAS PERIJAS ROMĀNS
Jūtu līdzi tavai ģimenei.
- Ja ko vajag, lūdzu, saki. - Paldies.
Jūtu līdzi.
Laiks braukt mājās?
Uz Oldvinteru. Stella pastāstīja, ka var noīrēt lauku māju.
Ko?
Kora, tu redzēji mirušu meiteni viņas māsas rokās.
- Kāpēc lai tu gribētu atgriezties? - Man jāzina, kas tur ir.
Un tu gribi palikt Eseksā, vai ne?
Nē, man riebj svaigs gaiss.
Varētu būt interesanti kādu laiciņu padzīvot lauku mājā.
Es varu aizbraukt mājās pēc tavām mantām.
Nopirkt arī vēl grāmatas par Šerloku.
Man vajadzēs naudu vilciena biļetei.
Protams. Un, ja būs citi izdevumi,
- es labprāt… - Es varu gādāt par sevi pati.
Atgriezies Londonā.
Man ļoti žēl, Lūk. Es nevaru.
Tu esi šoka stāvoklī.
Kad atgriezīsimies Londonā, tu atkal jutīsies savā ādā.
- Es jau tagad tā jūtos. - Nē, nē. Tici man, esmu to jau redzējis.
- To? Ko… - Jā.
Sieviešu trauksmi. Dzinuli atgriezties traumas gūšanas vietā.
- Atgriežos palīdzēt. - Ko tu ar to domā?
Es varu runāt ar cilvēkiem. Piedāvāt racionālu skaidrojumu.
Stāstīt savu teoriju par plēsiozauru? Tagad?
Kora, nomirusi jauna meitene.
- Es tiešām domāju, ka… - Ko? Man atmest savas idejas?
Neredzu, ka tu tā darītu.
- Esmu kvalificēts ārsts. - Es neesmu tava paciente.
Tu rakstīsi?
Protams, ka rakstīšu.
- Uz staciju. - Jā, kungs.
Tā ir maza.
Lielāka nekā telpas krogā. Tev te var būt sava istaba.
Man Londonā bija sava istaba.
Vai laba?
Vai tu to ieteiktu?
Jā.
Paklausies.
"Viss blīvais izšķīst gaisā. Viss svētais tiek apgānīts."
Šekspīrs?
Kārlis Markss.
Laikam Komunistiskās partijas manifests.
Kā tu kļuvi tik radikāla?
Es piedzimu Betnalgrīnā.
Kad viss apkārt ir sabrucis, gribas meklēt jaunas idejas.
Kā Kora sadzīvo ar niknu sociālisti savās mājās?
Mēs ar viņu neesam īpaši atšķirīgas.
Viņas dižajā pilsētas namā.
Tas nāca no vīra.
- Līdz ar dārglietām? - Viņa tās visas atdeva.
Tad jūs esat tuvas?
Jā, varētu tā teikt.
- Viņa tev uzticas? - Dažreiz.
Sirdslietās?
Nu… Es domāju…
- Vai tu domā, ka viņa… - Vai tu domā, ka viņa Eseksā paliks ilgi?
Es nezinu.
Turpmāk Kora var darīt, ko Kora grib.
- Ak tā? - Noteikti arī jūs, doktor Garet.
O. Kur tu viņu atradi?
Laukā. Varu viņu paturēt?
Līdz noskaidrosim, kam viņa pieder.
Ko vēl tu redzēji?
Daudzus cilvēkus melnās drēbēs.
- Henrij. - Dzirdēji, ko viņi saka?
Nē.
Greisiju paņēma viņas grēku dēļ.
Nē, Henrij, nē. Nē, viņa noslīka. Skaidrs?
Tas bija negadījums. Traģisks negadījums.
Tagad Dievs par viņu parūpēsies.
Kā mums jāparūpējas par Neiomiju.
Kā es varu līdzēt?
Man tev padziedāt?
-Ļauj man tev padziedāt. - Labi.
Mežā jo dziļi stāv muižnieka nams
Debesu zvanus es dzirdu, tie skan
Un purpurs un līķauti tur visu sedz
Tajā namā tur gulta stāv
Debesu zvanus es dzirdu, tie skan
Un purpurs tik sarkanais tur visu sedz
Un zem gultas tek…
Atvainojiet.
Vienpus tek ūdens
Kāpēc viņa vēl ir te?
Otrpus tek asin's
Vienpus tek ūdens, otrpus tek asin's…
Sībornas kundze.
- Kora. - Es tikai atnācu izrādīt cieņu.
Atvainojos, ja satraucu cilvēkus.
Mums ar Stellu, mums nešķita, ka tu atgriezīsies.
Nu, šķita, ka varu palīdzēt. Būt saprāta balss.
- Kā? - Nu, es varētu izskaidrot.
Nē, tu atgriezies čūskas dēļ.
Man jāiet. Frenkijs kravā laukā mantas.
Es tevi pavadīšu.
Vill, es negribu te radīt nepatikšanas.
Bet tu vēlies pētīt, uzdot jautājumus.
Labprāt.
Cilvēki ir nobijušies, tev jābūt uzmanīgai.
Jā, protams.
Bet Stella labprāt tevi satiks.
Atnāksiet, kad iekārtosieties?
Es to gribētu.
Ceru, ka nenosodi manu ierašanos.
Nu, tu mēģini saprast, mēģini atrast patiesību.
Es to atbalstu.
Vai tava kalpone vēl būs nomodā, parūpēsies par tevi?
Es esmu kalpone.
- Protams. Muļķa es. Es… - Es tevi kacinu, Spenser.
Morīn, kas noticis?
Sprādziens arsenālā.
Šķiet, vienam upurim ir perikarda plīsums.
- Vai viņš ir jauns? - Jā. Un spēcīgs, vesels.
Nu tad ejam.
Un atkal.
Drīkstu jums kaut ko palūgt?
Doktor, viņam viss būs kārtībā. Re, gandrīz nav asiņu.
Domāju, pārplēsts maisiņš, kas ieskauj jūsu brāļa sirdi.
Viņš asiņo.
Iekšēji. Ļoti ātri.
Mums tūlīt pat jāoperē.
Viņa sirds? Vai tas ir droši?
Būšu pret jums atklāts. Pēdējā reizē man neizdevās.
Bet medicīnā vienmēr ir pirmā reize,
un neoperējot jūsu brālis līdz rītam būs miris.
Tā ir viņa vienīgā cerība.
Sagatavojiet masku.
Jums jāgaida laukā. Ar jums pasēdēs mana draudzene.
Lūdzu, dariet, ko varat.
Ejam.
Skaisti.
Vai varu kādam dot ziņu? Ģimenei?
Mēs ar Nevu pagājušajā gadā atbraucām no Indijas.
Mēs te nevienu nepazīstam.
Kas jūs atveda uz Londonu?
Mēs atbraucām ar kādu britu ģimeni.
Es biju viņu auklīte, un Nevs - skolotājs.
Bet, kad mēs ieradāmies, viņi pārdomāja.
Atlaida mūs.
Man žēl.
Šķēres.
Spailes.
Esi gatavs?
Adatu.
Tamponu.
Šķēres.
Brūce kārtībā… pagaidām. Veram ciet krūškurvi.
Gaidīsim, kad atmodīsies.
Noteikti atkal atvēries.
Dod viņam laiku.
Viņš mostas.
Lūk.
Viss izdevās lieliski. Viss ir labi. Nomierinieties.
Sveiks, Nev.
Es biju pie Svētā Pāvila katedrāles,
prātoju… kā turas kupols.
Atvainojiet, man jāatrod Gareta kungs.
Lūk?
Lūk.
Ko tu dari?
Es domāju, ka varu… Es to nezināju.
Es ne mirkli par to nešaubījos.
Ienāciet.
Es atnesu šīs.
Paldies.
Es atvainojos, ja vakar iztraucēju. Es tikai gribēju izteikt līdzjūtību.
Esmu noīrējusi lauku māju kaimiņos. Ja varu kā līdzēt…
Jūtu jums līdzi jūsu sērās.
Man pašai nesen nomira vīrs, bet…
zaudēt meitu…
Jums taisnība. Tas ir pretdabiski.
- Vai domājat, ka tur kaut kas ir? - Domāju, jums jāiet.
Tā vista, kas ir pie jūsu dēla… tā pieder vecajam Kreknelam.
Dzīvo mitrājā.
Paldies.
- Labdien, Sībornas kundze. - Sveicināti.
- Ko gribat no Kreknela? - Mums ir viņa vista.
Esiet uzmanīgi.
Kā jūs to domājat?
Viņš neiet baznīcā.
Mēs neejam baznīcā.
Labdien.
Kreknela kungs?
Čūsku mīlošie jaunatnācēji.
Un tā ir mana vista.
Atvainojos. Ceru, nedomājāt, ka to nozaga.
Kāds nezvērs?
Vai jūs ticat, ka tur kaut kas ir?
Man tas nav ticības jautājums.
- Sprostā. - Jums ir pierādījumi?
Es domāju: ja netic Dievam,
tad nevar ticēt arī velnam.
Kā jūs domājat, kas ar Greisiju Benksu notika?
Mitrājā kāds nomirst katru gadu.
Pārsteidz paisums.
Vai esat kādreiz redzējis ko neparastu? Jūras radījumu?
Vēl ne. Zušus, roņus.
Bet ne briesmoni.
Atvainojiet, Kreknela kungs.
Kā kazas sauc?
Gogs un Magogs.
Joks.
Gribi viņas pabarot, jaunekli?
Lūdzu.
- Paldies. - Nav par ko.
Tēvs, drīkstu jums ko pastāstīt?
Nu protams.
Es redzēju čūsku.
Vai esi droša?
Tagad es to redzu arī naktī.
Ēnās, it kā tā mani gaidītu.
- Nē, Neiomij. - Es redzu.
Es to jūtu.
Vienkārši…
naktī mēs ļaujam vaļu savām bailēm.
- Sveika, Stella. - Sveika.
Sveiks.
Prieks tevi redzēt.
Kā jums visiem iet? Kā iet bērniem?
Aizvien nedaudz satraukti.
Nāciet iekšā.
Kora. Frenkij.
Ko tu dari?
- Zinātne. Tā ir tik garlaicīga. - Tu vismaz vari to mācīties.
Meitenes nemācās zinātni?
Mums visiem vajag zinātni, tā palīdz saprast pasauli.
Varat sniegt mums mācībstundu? Pastāstīt visiem, kāpēc te esat.
Es ļoti labprāt. Varu paņemt līdzi savas fosilijas.
- Ja tev tā šķiet laba doma. - Kādēļ gan ne.
- Palūgšu Villu to noorganizēt. - Kur vispār Vills ir?
Darbistabā.
Aiziešu apsveicināties.
Sībornas kundze.
Kora. Es…
Nekad nebūtu domājusi, ka lauku vikārs būs tik daudz lasījis.
Kāds šokējošs iztēles trūkums.
Vill, ko tu te dari?
Kā tu to domā?
Nu, tāds cilvēks kā tu - te, mitrājā.
Es tev varētu jautāt to pašu.
Skat, ko atradu rīta pastaigā.
Tu man nešķiti kolekcionārs.
Nu, tu mani iedvesmoji skatīties arī lejup, ne tikai augšup.
Kas tas ir? Ir kāda doma?
Kaut kāds omāra veids.
Hoploparia vai… Kur tu to atradi?
Pie klintīm Seintositā. Es varētu kādudien parādīt.
Paldies.
Paturi.
Es tūlīt pievienošos. Es tikai…
Un kas ir tas?
Dīvaina krāsa, vai ne?
Rādu mūsu dārgumus.
Tas nekas?
Nu protams.
Šo es atradu pie Temzas.
Tiešām? Nu, domāju, šis man patīk vislabāk.
Kad atgriezīsies Marta?
Es ceru, ka drīz.
"Lūks Gareta kungs ir veicis
-pirmo perikarda operāciju…" -Mēs zinām.
"…Boro slimnīcā Londonā.
Gareta kunga dzīvību glābjošais vai, daži teiktu, brīnumainais…"
- Brīnumainais? - O, aizveries, Garet.
"…ķirurģijas varoņdarbs nedrīkst tikt novērtēts par zemu.
Tas varētu paplašināt ne tikai medicīnas zinātnes robežas…"
Ko tu te dari? Neteikšu gan, ka nav prieks tevi redzēt.
Nu, dr. Garets varbūt veicis brīnumu.
Viņš pat varētu būt Jēzus Kristus,
bet parādi pacientu, kurš var atlabt bez laba ēdiena.
Iešu tev līdzi.
Gareta kungam tiek visa slava. Man atliek pārējie darbi.
"Tas ir pirmklasīgs ieguldījums…"
"Jo viņa bez grūtībām strādāja pie sava…"
Jūs izskatāties daudz labāk.
Paldies, doktor.
Jums jāpateicas Gareta kungam, ja viņu kādreiz pamanāt.
Drīkstu ātri apskatīt brūci?
- Paldies. - Es tāpat cepu.
Ļoti laipni.
Man arī saslima brālis, kad biju jūsu vecumā. Tas ir smagi.
Jums arī nebija līdzās vecāku?
Viss kārtībā. Tas bija sen. Pirms desmit gadiem.
- Jūsu brālis tagad ir vesels? - Nē. Tīfs. Viņš vairs…
Man ļoti žēl.
Man daudzējādā ziņā veicies.
Man tagad ir labs darbs un mājas.
Šķita, viņš būs nedaudz priecīgāks par domu, ka var doties mājās.
Kad nozīmēji viņam garu zāļu sarakstu un uzstāji, ka mēnesi nedrīkst strādāt?
Vismaz.
Tad kā viņi samaksās īri?
Tu domā, viņus izmetīs uz ielas?
Protams, ka ne. Jau pirmdienas rītā viņš atkal pakos šaujampulveri.
Nē. Nē, Marta. Tas apdraudēs viņa atveseļošanos.
Viņam tas jāpasaka.
Kas? Ka viņam nav izvēles? To pateikt man, vai pateiksi tu?
Šķiet, ja es būtu pareizi izspēlējis kārtis,
sēdētu aizmugurē parlamentā un diskutētu par kādu nesvarīgu likumu.
Bet īstenībā es… es labāk laiku izmantoju,
vadīdams Kreknelu atpakaļ pie Dieva, kurš viņu nekad nav pametis.
Vai…
Es tā pa īstam vēlējos mērķi, nevis kaut ko sasniegt.
Redzi atšķirību?
Un turklāt
man ir līdzinieks - Stella.
Tā, tas bija kaut kur te.
Izskatās, ka zemestrīces laikā te bijis nogruvums.
O jā. Smagi cieta viss apgabals.
Es atgriezīšos ar instrumentiem.
Ko tu ceri atrast?
Taustāmu saikni ar mūsu pagātni.
Ar radījumiem, kas bijuši pirms mums.
Ar to, kas, tavuprāt, ir tur.
Varbūt.
Bet kā mirusi fosilija var pierādīt kaut kā dzīva eksistenci?
Nevar. Bet tā var mums dot mājienus. Pavedienus.
Tu tiešām tam tici?
Domāju, ka ticu.
Nekad neesmu droša par atšķirību starp domāšanu un ticību.
Varbūt kādudien tu man pastāstīsi.
Man šķita, tev labāk patīk pierādījumi nekā pieņēmumi.
Zinātnei nepieciešami sapņi, tāpat kā tavai teoloģijai.
Lai veiktu lēcienu tumsā no nezināšanas uz izpratni.
Ticība.
Vai jūs ticat tai čūskai?
Es nezinu, Frenkij.
Nedomāju, ka mums jau ir visas atbildes.
Bet nesaki manam vīram.
Es protu glabāt noslēpumus.
Es arī.
Viņi vāc austeres.
Es arī to bērnībā darīju.
O. Man šķita, esi pilsētas meitene.
Nē, līdz 16 gadu vecumam dzīvoju piekrastē.
Tēvs mani aizveda uz Londonu iepazīties ar manu vīru.
Man žēl. Tev droši vien viņa trūkst.
Ja tu atnāktu uz manu māju, tu vispirms ieraudzītu…
japāņu kincugi vāzi.
Tas ir saplēsts keramikas trauks, kas salīmēts kopā ar zeltu.
Skaists.
Maikls to man uzdāvināja, kad iepazināmies.
Pateica, ka grib mani salauzt un salabot ar zeltu.
Vai viņš tev darīja pāri?
Skat.
Nedaudz atšķiras no Naitsbridžas, ne?
- Labdien. Paldies, ka atnācāt. - Nav par ko.
Prieks jūs redzēt.
- Kā pacientam? - Ir labāk.
Tīru brūci katru dienu, kā teicāt.
Vai sāp?
Tikai tad, kad elpoju.
Ļoti labi.
Paldies.
Opija tinktūra. Neprasīšu naudu.
Paldies.
Ja apsolāt neiet atpakaļ uz darbu.
Es jau zaudēju darbu.
Kā jūs tiekat galā?
Kaut kā iztiekam.
Es maksāšu jūsu īri, kamēr veseļojaties.
Jūs sniedzāt pirmklasīgu ieguldījumu medicīnā.
- Mazākais, ko varam. - Jūs izglābāt mana brāļa dzīvību.
Es uzstāju.
Mēs nevēlamies labdarību.
Mēs ar Nevu esam izglītoti, raduši paši risināt problēmas.
- Zinu. Uztveriet to kā aizdevumu līdz… - Līdz kam?
Esam iesprostoti šajā graustā, taisām sērkociņu kastītes, šaujampulveri.
- Neredzat? - Redzu.
- Tādēļ es kļuvu par sociālisti. - Nemiera cēlāji.
Dažreiz jārada nemieri, lai panāktu pārmaiņas.
Nu re. Viss ir labi. Opija tinktūra palīdzēs pret sāpēm.
Vēlreiz paldies, dakteri.
Atnāciet uz sapulci. Būsiet ļoti gaidīta.
Visu labu.
Man vajag tavu palīdzību, Spenser. Palīdzi man mainīt kaut ko.
Ko es varu darīt?
Tu vari aprunāties ar Čārlzu Ambrosu. Viņš mani neuztver nopietni.
Un ko tieši man teikt?
Ļaudīm vajag tīras mājas, ko var atļauties.
Jāpārliecina Ambross iesniegt Parlamentam sociālo māju likumprojektu.
Šķiet, es varētu viņam uzrakstīt. Izstāstīt, ko esmu redzējis.
Ļauj uzmest melnrakstu, lai vari iekļaut faktus.
Vai varam satikties uz pusdienām. Sacerēt to kopā.
Dārgais Ambrosa kungs, ceru, piedosiet, ka jums rakstu.
Man nesen bija iespēja
uzzināt par dzīves apstākļiem jūsu vēlēšanu apgabalā.
Domāju, mums tuvojoties 20. gadsimtam, pienācis laiks pārmaiņām.
REĀLS OBJEKTS
UZTVERTAIS OBJEKTS - SILTĀKS GAISS REĀLS OBJEKTS - AUKSTS GAISS
Kolčesteras stacija.
Marta.
Ko tu te dari?
Nu, man arī prieks tevi redzēt. Es biju pilsētā, bibliotēkā.
- Kur ir Frenkijs? - Ar Stellu.
Dod. Es paņemšu. Man tev tik daudz jāstāsta.
- O, man arī. -Ļoti gribu tev parādīt lauku māju.
Tā ir tur.
Burvīga.
Tas ir Vills.
Prr.
Sveika, Kora.
Es nupat biju bibliotēkā. Tā nebija mirāža. To sauc…
-Fata morgana. - Kā tu zini?
Rakstīts vienā manā grāmatā.
Andželuči tādu redzēja Mesīnas šaurumā Itālijā.
Skaties.
Kad sajaucas pareizais aukstā un siltā gaisa veids, rodas starus lauzoša lēca.
Lietas ūdenī izskatās esam citur un izkropļotas.
- Es tad pati iešu iekšā. - Es pēc brīža nākšu.
Zinātnes brīnumi.
Un tomēr… tas mani satrauc.
Kāpēc?
Es nezinu.
Mēs ar tevi redzam burulaivu, kas kuģo debesīs.
Un Neiomija domā, ka redz ūdenī čūsku.
Es ne… Es nezinu.
Ko par to domā Stella?
Neesmu viņai stāstījis.
Man jāiet iekšā. Jāsalīgst ar Martu.
Kora.
Vai tu domā, ka te notiek kaut kas dīvains?
Protams, ka ne.
- Metjū. - Barikādes pabeigtas!
- Uzsākšu naktssardzi. - Ko? Metjū.
Ugunskurus pludmalē. Es šonakt, tad sastādīšu grafiku.
Un ja es to redzēšu…
Tad ko? Uzbruksi tai ar ozola zaru?
Notrieksi zemē?
Skriešu uz ciematu un celšu trauksmi.
Tu nesaproti? Bērniem, mums visiem vajag mierinājumu.
Nu ja.
- Varbūt viņiem tik vajag skaidrību. - Kā tu to domā?
Mana draudzene Sībornas kundze ir dabaszinātniece,
un viņa piedāvāja aiziet uz skolu un parunāt ar bērniem.
Skaidrs.
Ceru, ka uzņemsi viņu.
Ko tu gribi, lai es daru?
Sasauc draudzes koncilu.
Nekādā gadījumā. Sanāksme tik nostiprinās cilvēku bailes.
Tad dari pa savam. Un ielaid velnu.
Frenkij. Desmit minūtes.
Jā.
"Es meklēju Kungu, un viņš man atbildēja,
no visām baismām viņš mani glāba."
No kā tev bail?
Ne no kā.
Piedod. Es negribēju tevi pamodināt.
Kora atnesusi fosilijas.
Kas noticis?
Vakarnakt mājā ielidoja kaija.
Es tev saku, tā ir zīme.
- Viss kārtībā. Neuztraucies. -Čūska nāk man pakaļ.
Kora visu paskaidros.
Dubļu apklātas mums visapkārt ir seno radījumu paliekas.
Tos radījumus Dievs radīja uz zemes pirms tūkstošiem gadu.
Nu, es domāju, ka tie radījumi attīstījās laika gaitā.
Vai tas nozīmē, ka pēc tūkstošiem gadu cilvēki atradīs
- tās čūskas paliekas? - Stulbs jautājums. Klusē.
Nē, tas ir labs jautājums.
Domājat, tā varētu būt īsta?
Jā. Ja tā ir dzīva fosilija.
Dzīva fosilija? Tad kāpēc neesmu par tādām dzirdējis?
Nu, es nezinu.
Tā ir labi zināma teorija, ka daži dzīvnieki varēja nepiedzīvot evolūciju.
Tātad tur ir tā čūska?
Bērni, nomierinieties.
- Sībornas kundze tā nesaka. - Nē, nē. Es tikai saku…
Tad ir čūska vai nav?
Pasakiet patiesību.
Nu, tieši to es gribu te noskaidrot.
Patiesība ir tāda, ka es… es patiešām nezinu.
Čūska ieradīsies pēc mums.
-Čūska ieradīsies pēc mums. - Nē, tā es to nedomāju.
-Čūska ieradīsies pēc mums! - Tā es to nedomāju.
- Džeikob, Mark, izbeidziet! -Čūska!
- Paga. Jums bail? - Mierā. Beidziet. Gana jautrības.
Bērni, pietiek!
Beidziet. Apklustiet.
- Neiomij. - Neiomij, savācies…
To izdarīja viņa.
To izdarīja viņa. To izdarīja viņa.
- To izdarīja viņa. - Rūta, apsēdies!
To izdarīja viņa. To izdarīja viņa. To izdarīja viņa.
Elizabet. Ko tu dari? Apsēdies.
- To izdarīja viņa. - Mark. Ko tu dari?
- Viņa man dara pāri! - Viņa man dara pāri.
Apsēdieties!
Džo. Nē. Lūdzu, lūdzu.
Lūdzu. Nepievienojies. Lūdzu.
Džon, skrien pakaļ māsai.
Neiomij? Neiomij.
Neiomij.
Neiomij, lūdzu!
Frenkij?
Džo?
Tulkojusi Laura Hansone