Förlåt mig.
Förlåt att jag syndade med Samuel Dolson.
Det var sjöormen som frestade mig.
Vår hemlighet, Naomi.
BASERAD PÅ ROMANEN AV SARAH PERRY
God morgon, doktorn.
Hur mår patienten? Nåt jag bör få veta?
Gör som han säger.
Mrs Seaborne. Jag kom så fort jag kunde.
"Minns mig när jag fjärran är…
Fjärran i det tysta land
När du ej mer kan hålla min hand."
Sir, får jag undersöka er?
Det har blivit värre.
Men om jag opererar genast är det ett enkelt ingrepp.
Jag tänker lämna världen som jag kom till den.
Utan ärr.
Om jag inte opererar, dör han.
Hans strupe är sammansnörd.
Med er tillåtelse kan jag ge honom starkt lugnande medel.
Vad… Operera utan hans tillåtelse?
Jag ber om ursäkt.
Får jag vara hos dig?
Visst får du det.
Du behöver vila, Cora.
Du darrar.
Frankie.
Din far är död.
Är du ledsen?
Men du gråter inte.
Jag är så ledsen, Frankie.
Kära Cora, jag beklagar sorgen.
Säg bara till om jag kan göra nåt.
Jag lovar. Tack, Charles.
- Tack för att ni kom, dr Garrett. - Jag kommer tyvärr tomhänt.
Vi ska väl gå.
Jag kallar på en droska.
Jag vill inte åka i droska.
Ska vi gå?
Jag vill åka i tunnelbanan.
Ska jag ta hem honom?
Kom.
Jag skulle egentligen vilja ta en lång promenad.
Gör ni mig sällskap?
Självklart.
Vi följer flodens riktning, vet ni.
Den flyter under våra fötter.
Ålarna brukade simma uppströms ända från Sargassohavet.
De kom hit för att föröka sig.
Istället för dy och vass finner de bara järn och betong numera.
Det är inget fel med järn och betong.
Vad är det?
Naturhistoria är mitt stora intresse, dr Garrett.
Lyssna. Man kan höra floden.
Min man köpte jämt smycken åt mig.
Jag önskar att jag fått operera.
Hur känns det att skära i en levande kropp?
Jag undrar bara.
Det är spännande.
Hemskt.
Varje operation är en risktagning.
Man balanserar på en knivsegg.
Det låter fascinerande. Jag skulle vilja lära mig mer om det.
Hur känner du dig?
Konstig.
Alla Michaels vänner…
Jag tog en promenad med dr Garrett.
Vi pratade och pratade.
Var det fel?
Nej.
Du är fri nu, Cora, att få nya vänner, utforska.
Vi har varit instängda för länge.
Jag sparade dagstidningen. Tänkte att den skulle intressera dig.
Jag tittar till Frankie.
SJÖORM SEDD I ESSEX
SEDD I ESSEX
"MONSTRUÖS SJÖORM"
Gracie!
…ni visade så stort intresse för mitt arbete
att jag undrar om ni vill se mig operera på läkarhögskolan?
KLOROFORM
Patienten blev nedtrampad av en häst.
- Frun. - Ursäkta oss.
- Det blir mycket blod. -…med en komplicerad fraktur
på tibian.
- Luke Garrett ska operera. - Ja!
Tystnad!
Luke Garrett ska operera, biträdd av George Spencer.
Ja!
Bravo.
Såja.
Herregud.
- Jag skulle hellre förblöda på gatan. - Skalpell.
Jag ser inte.
Då är vi framme. Mina rum är på övervåningen.
Ni har väl aldrig varit söder om floden förut?
Jag är mycket glad att vara här, dr Garrett.
Assisterar ni alltid, dr Spencer?
Visst opererar jag ibland.
En inåtväxt tånagel eller att avlägsna urinsten.
Jag är faktiskt duktig på litotomi.
Men mr Garrett är i framkant, mrs Seaborne.
Snälla ni, säg Cora.
Luke.
Så vad tänker du sätta kniven i härnäst, Luke?
Hjärtat.
Hur då?
Tja, det svåra är att hålla patienten vid liv
när jag öppnar brösthålan.
Jag behöver bara rätt patient.
Du är ett djur.
Sjukhusstyrelsen instämmer. Vet inte varför.
Vi kan alla vara skeptiska inför nya idéer.
- Nej, då. Jag är helt för framsteg. - Martha är socialist.
Socialist och naturalist?
-Än sen? - Inget. Det är härligt.
Härligt?
Är din hjärtoperation härlig?
Snarare ett kall.
Tja, om vi välkomnades i läkaryrket kunde vi också ha vårt kall.
Vi kanske inte direkt välkomnades heller.
Vi måste alla följa vår passion.
Jag instämmer helt.
DESSA ANORMALA FORMER KAN KALLAS LEVANDE FOSSILER
PLESIOSAURUS
Vad är det?
Inget.
Hon gav sig iväg till Maldon, sa du.
Så hon är i Maldon?
Såvida det inte är nåt du inte berättar.
Nej.
Om hon har varit med den där pojken, så säg det.
Det har hon inte.
Då är hon snart hemma igen.
Är mrs Seaborne hemma?
Ja, kom in.
Tack.
Cora?
Luke.
Hej! Vilken överraskning.
Jag tog med en sak.
Oj, så fin.
- Vad är det? - En bit av ett människohjärta.
Från operationssalen?
Nej. Från bårhuset. Forskningslik.
Det var den märkligaste present jag nånsin fått.
Tack.
Jag tar med den till Essex. Vi åker imorgon.
- Essex? - Ja, Colchester.
Ett sjöodjur har setts där.
Jaså, det? Jag hörde talas om det.
Jag har forskat lite.
- Om ett mytiskt djur? - Inte mytiskt. Verkligt.
Jag tror att sjöormen kan vara ett slags plesiosaurie.
Som Darwin säger i Arternas uppkomst kan det finnas djurarter
som har isolerats från kampen om tillvaron.
- Nog har du väl träffat på… - Nej.
- Inte? - Cora, nej…
- Vad? -Åk…
Essex. Åk inte.
Men man skulle ju följa sin passion.
Ja, givetvis.
Men medicinskt sett är du i en sorgeperiod.
- Cora… - Jag gör vad jag vill nu när han är död.
Nyheter från Essex! Sjöormen återvänder.
Hör på, det är inte så illa.
Det är häxbränningstrakter.
Nyheter från Essex!
DEN FLYGANDE ORMEN, MÄRKLIGA NYHETER FRÅN ESSEX
Senaste nytt. Den monstruösa sjöormen återvänder.
Vad kan ni berätta om sjöormen?
Allt ni kan önska, ma'am. Titta här. Vykort?
Nej, tack.
-Är du här för att se sjöormen? - Har ni sett den?
Jajamän. Taggig rygg, vingar.
- Sjöormar har inte vingar. - Jo, den här.
Finns det några foton?
Nja. Boskap har blivit uppäten. Och den sågs nyligen.
- Var? - Aldwinter. En by i Blackwater.
Aldwinter. Tack.
Tackar.
Nyheter från Essex!
Går det bra om jag fortsätter? Jag hittar nån kul sak åt dig.
Bli inte för sen.
Förbanne dig!
Låt mig hjälpa.
Varsågod.
Hon sitter fast.
Upp med dig!
Här, ta mitt skärp.
Akta halsen.
Nu!
Här.
Tack.
- Jag ska väl gå. - Vart är ni på väg?
Aldwinter.
Ni har hört historierna och vill ta en titt.
Där finns inget att se. Gå hem.
Motta vårt offer.
För hem min syster.
Ta emot det här. För Gracie tillbaka.
För Gracie tillbaka.
Henry?
Fader.
Nåt nytt om Gracie?
Hur är det?
Det är ingenting. En olyckshändelse. Gracie?
Hon gick till Maldon för att sälja spets. Hon har aldrig varit borta så länge.
Vad säger Naomi?
Hon har lyssnat till ryktena om sjöormen.
Du vet lika väl som jag att det är en saga.
Hon stannade nog i Maldon hos en vän.
Hon är en livlig jänta. Hon håller sig inte hemma.
Jag är här om du behöver mig.
Jag fann de här i fällan i morse.
Tackar.
Hon är snart hemma, Henry.
Och vi ses i kyrkan på söndag allihop.
Tack, fader.
Läste du mitt brev?
Som jag har sagt,
om jag skulle ta hand om alla familjers problem i min valkrets,
skulle jag aldrig få nåt gjort.
Vem har vi här?
Charles. Vad gör du här?
Jag hörde att du hade lämnat London. Jag var orolig för dig.
Jag är här för att forska om sjöormen.
Kunde du inte ha hittat en hobby i London?
Hjälpa Martha med hennes kampanjer?
- Jag lovade Michael att se efter dig. - Det gör Martha.
Will Ransome. Vi erbjöd honom en plats i parlamentet. Men han valde Gud.
Han har en församling nära kusten. Han kan hålla ett öga på dig.
Vadå, en kyrkoherde?
Jag ska skriva till dem och introducera dig. Han bor i Aldwinter.
Aldwinter?
"Jag har grävt nere vid flodmynningen,
men inga spår av en plesiosaurie än…"
Mycket romantiskt.
"Dock är landsbygden vacker,
och puben charmig. Jag har kvar ditt hjärta.
Vänliga hälsningar, Cora."
Spencer. Vad betyder det?
Att hon har kvar din present?
Nej, hon gillar mig nog. Visst gör hon det?
Mr Garrett. Ni ville att jag skulle säga till.
Vi har äntligen rätt fall.
- Vätskeansamling i hjärtsäcken? - Jag tror det.
-Ålder? - Femtioen. Hennes puls sjunker.
Skynda på.
Jag tar väl hand om din nästa patient, då?
Håll lungan åt mig, sjuksyster.
Sax.
Håll där.
Kontrollera pulsen.
Ingenting.
Adrenalin.
Nån puls?
Jag beklagar.
Ännu en död kropp i min operationssal.
Hon hade högst några timmar kvar, det var tydligt.
Ni är en pionjär, Garrett, och det beundrar jag.
Men jag måste tänka på vårt rykte.
Jag menar, jag försöker utföra en hjärtoperation för första gången nånsin!
Vårt rykte? Det skulle inte lida skada, tvärtom.
Inser han inte att jag är en av… Nej.
Jag är faktiskt utan tvekan
den mest innovativa kirurgen…
…i min generation.
- Tänk om nån annan hinner före? -Är det nån som försöker?
Kroppen klarade inte chocken av kniven.
Jag behöver ett starkt hjärta.
Ungt och friskt. Jag kunde göra det i det här rummet.
Ska vi ta några dagar ledigt? Åka iväg?
Till Essex.
Kom in.
Vad pågår här?
Har vi kommit till dårhuset?
Luke. Vad gör du här?
Du fick Essex att låta så inbjudande.
Det är i alla fall roligt att se er. Kom in.
Du minns väl Luke, Frankie?
375.
374. 373.
Borstar du aldrig håret numera?
Dina händer är smutsiga.
- God eftermiddag, dr Garrett. - Luke.
Jag tar hand om väskorna.
- Spencer. - Behöver du hjälp?
Visst gör hon det. Gå du.
Så, vad gör du här egentligen?
En patient dog på operationsbordet.
Jag beklagar.
Sånt händer när man provar nya procedurer.
Och du? Nån skymt av odjuret?
Inte än. Men jag ska åka till Aldwinter
- och få veta mer. - Av vem?
Vet inte. Nån tråkig kyrkoherde.
- Så hemskt. - Jag vet.
Du måste be bordsbön.
Jag vägrar, och det blir pinsamt.
- Men stanna här med mig, då. - Jaså, ska jag det?
Det vore ofint att lämna mig ensam min första kväll här.
Du har ju Spencer.
Men om odjuret kallar dig…
Nåja, jag är tillbaka efter middagen.
Finns det nåt där ute?
Nej. Bara vinden.
Kom. Vi går in till de andra.
Såja, vovven.
Nå, vem har en penna åt Naomi?
- Vad ritar du, John? - Sjöormen.
- Ska vi prata om nåt annat? - Ja, det gör vi.
Vem kommer på middag?
En vän till Charles. En änka och hennes son, ända från London.
Hon är gammal och rynkig, och tråkar ut oss allihop
med senaste skvallret från societetssalongerna.
Och hennes son?
Vad tror du, Jo?
En ung student?
På ferier från Oxford?
Ja. Han blir kär i mig och friar.
Jag säger nej och krossar hans hjärta.
Stannar du? Ät middag med oss.
Gör det. Du är mycket välkommen.
Nej, tack. Jag ska gå innan det blir mörkt,
så min far inte oroar sig för mig också.
Jag följer dig hem.
- Men du har gäster. - Ingen fara.
De är kvar när jag kommer tillbaka.
Får jag fråga en sak om Bibeln, fader?
Självklart.
Varför frestar ormen Eva?
Det är en allegori.
Ormen är egentligen djävulen.
Precis som jag trodde.
Det finns ingen sjöorm i Essex.
Jag lovar, Naomi. Det finns inget här.
- Tack. - Ingen orsak.
Henry, vad är det här?
Naomi flådde dem i eftermiddags. För att skrämma bort odjuret.
Det finns inte, Henry. Berätta för henne att det inte finns nåt odjur.
Skydda oss. Håll oss trygga.
Du är för ung för att vara änka. Och så vacker.
Nåja. Jag är onödigt finklädd.
Jag trodde att middag i prästgården skulle vara mer formellt.
Har du mr Burns, slaktaren?
Inte hemma.
Vi beklagar verkligen. Att mista sin far vid så ringa ålder.
Han har faktiskt alltid varit lite annorlunda. Han…
Har integritet. Det är bra.
Will är strax tillbaka. Han följde en av Jos vänner hem.
Alla är lite spända just nu.
Där är han.
Ja, jag har…
Jag måste jobba på min predikan. Försöka lugna ner alla.
- Kan jag komma till er senare? - Absolut inte.
Och de är trevliga.
Men hej.
Är ni kyrkoherden?
Trevligt att träffas, mrs Seaborne.
John, minns du dagen jag skadade ansiktet?
Hon är den märkliga damen från träsklandet.
Förlåt mig. Jag var ohyfsad.
Jag hade inte klarat det utan er.
Ni var rena vilddjuret.
Det var jag säkert.
- Hej. - Martha.
- Martha. Will. Trevligt att träffas. - Trevligt att träffas.
Jag är hungrig. Kan vi äta nu?
Vilken bra idé.
Ni är här för att leta efter fossiler?
Cora är fixerad vid sjöormen.
Den enda sjöormen här finns på en inristning i kyrkan.
Den har funnits där i 200 år.
- Och nu är den levande igen. - Ja.
Varför tror du det?
För den har blivit sedd i träskmarkerna. Och många människor tror att…
Jo, det räcker.
Sjöormen finns inte.
Men tänk om den finns?
Känner ni till Charles Lyells verk?
Ja, självklart.
Will läser allt.
Vem är Charles Lyell?
Han skrev om djur som undgick evolutionen.
Sjöormen kanske tillhör dem.
Nej.
Nej, sjöormen är ett fantasifoster.
Den är ett symptom på tiden vi lever i.
Nåja… Spännande tider.
Med stora förändringar, som för med sig verklig rädsla.
Så ni är emot framåtskridande?
Ni är fast besluten att se mig som en bakåtsträvare.
Jag kanske är rädd för er dom.
Jag kanske är en utböling… Åtminstone i er kyrkas ögon.
Jesus var en utböling.
En gång i tiden.
Men nuförtiden ingår han i etablissemanget.
Sant.
Jag tror hellre på en varelse som folk verkligen har sett,
än på en osynlig Gud.
Är det hädelse?
Ni kan inte locka Will att döma er.
Hur mycket ni än försöker.
Men min komminister dömer er säkert gärna till helvetets eld.
- Ingen av er är som jag väntade. - Samma här.
Far sa att ni skulle tråka ut…
Om ni stannar över natten, kan ni se inristningen imorgon bitti.
Jag borde väl återvända till min vän, men jag vill gärna se sjöormen.
Ja, gärna.
Jag avskyr kyrkan. Stanna du. Vi åker.
Då åker vi väl tillbaka ikväll, då.
Gör som ni själva vill.
Stannar ni?
Då är det bestämt.
Henry!
- Vad är det? - Jag kom just tillbaka från Maldon.
Gracie?
Hon kom aldrig dit.
Stanna här, i säkerhet.
Gracie?
Gracie!
Far!
Essexsjöormen här mitt i kyrkan.
En myt inristad i ek.
Jag såg ett blodigt fårhuvud i träskmarkerna i morse.
Dödat av odjuret?
Åtel till en ålryssja. En av fiskarna tappade det säkert.
Hur kan du vara så säker?
Om jag släpper in tvivel i hjärtat, hur kan jag vaka över min flock?
- Philip. God morgon. - God morgon, fader.
- God morgon, Edward. - God morgon, fader.
George. God morgon.
Du vet att Gracie Banks är saknad än. Så… Vad tänker du säga?
Det här är min komminister, Matthew Evansford.
Det här är mrs Cora Seaborne.
Trevligt att träffas.
Fader Ransome måste förbereda sig.
Varsågod och sitt, mrs Seaborne.
Inte i den bänken.
Inte idag.
Jag beklagar. Han har tagit till sig allt det här.
Sitt var ni vill.
Gå och hämta hjälp. Gå!
Gracie!
Vi lever alla med tvivel och fruktan.
Även jag.
Det är där Gud finns.
I vår osäkerhet och kärlek.
Och nu är det dag för oss att komma samman.
Jag tänker lyssna på er rädsla
och göra mitt allra bästa för att förstå den.
Var inte rädda.
Det är när vi är som mest vilsna som ljusets källa är närmast.
Vi står upp.
Bliv kvar hos mig
Se, dagens slut är när
Bliv kvar, o Herre
Snart är natten här
Då allting annat
Sviker och bedrar
O, Herre, Hjälpare
Hos mig bliv kvar
Du ensam kan…
Jonah. Vad är det?
Det är Gracie.
Henry sände mig. Han behöver hjälp.
Gracie.
Gracie!
- Fortsätt! - Gracie! Gracie!
Gracie!
- Gracie! - Fortsätt.
Gracie!
- Gracie! - Kom hit.
Gracie!
- Gracie! - Såja, halka inte efter!
Gracie!
Nej!
Nej.
Gracie.
Nej. Nej.
Nej.
Här! Hon är här borta!
Will!
Hitåt!
Min Gracie.
Jag är så ledsen.
Djävulen. Djävulen har kommit.
Inte nu. Matthew, snälla.
"Helige Mikael, ärkeängel, försvara oss i striden.
Var vår väktare mot ondskan och mot djävulens snara.
Med Guds kraft, kasta Satan ner i helvetet
och alla onda andar som drar omkring…"
Matthew har rätt. Sjöormen har kommit.
"Kom till hjälp för människor som Gud har skapat
i sin likhet och som han har friköpt till ett högt pris
från djävulens makt.
Bed därför fridens Gud
att trampa Satan under våra fötter, så att han inte längre kan hålla människor fångna
och skada kyrkan.
Sänd upp våra böner till den Högste,
så att de utan dröjsmål kallar ned hans barmhärtighet över oss,
och griper draken, den gamle ormen, som är djävulen och Satan…"
Undertexter: Bengt-Ove Andersson