TIDLIGERE
Dette er en hårlokk fra min sønn.
Den fikk meg så langt. Som om det var magi.
Døde han av vold eller sykdom?
Vold gir deg en snarvei.
Sykdom en lang vei.
Hvilken tok dine?
Ikke tro du er en gentleman.
Det er et feilgrep å gi menn som Billy Myers sjansen til å starte på nytt.
Hei!
Du var i Hæren.
Jeg har fiender.
Overfall?
Slå deg sammen med oss.
Clegg har hatt området i årevis.
Hvem andre vil ha det?
Sortøyde Mog og guttene hennes.
Jeg vet ikke, gutter.
Jeg sparer kusa mi til noe større.
Dette landet kan ikke kun bestå av tyver og mordere.
Hvor er han?
-Hvem solgte du ham til? -Gjorde ikke det.
Mitt navn er Dreper På Vann.
Du kjenner ikke meg.
Massakren ved Chalk River.
De var familien min.
DREPER PÅ VANNS BASE
Hvorfor kjempet du for de blå?
-Jeg kjempet for mitt folk. -Englenderne er ikke ditt folk.
Min fiendes fiende.
-Og du mener jeg er din. -Krigen er over.
Da du dro hjem,
var det fortsatt der?
Eller leter du ennå?
Jeg ser ikke etter skyld eller hjelp.
Så hva ber du om?
Sekstifem hektar valgfritt land.
-Hvor? -I Nebraska.
The Loop.
Er det drømmen?
Min virkelighet.
Min rett.
Vært lenge ute?
-Av Hæren? -En stund.
Når på den første dagen innså du at du ikke hadde rettigheter?
At de hadde tatt dem.
Tatt alle sammen.
De stjal til og med lojaliteten din.
Jeg tjente med stolthet.
I en krig du var dømt til å tape?
Det er vel drømmen din som holder deg i live.
Men du kommer aldri til å oppnå den.
Det tror jeg du også vet.
Innerst inne.
Og du prøver å finne ut hva du kan erstatte den med.
Kvinnen du reiser sammen med,
hvor er hun på vei?
Kanskje det er best du endrer retning.
Ta henne med dit i stedet.
Det finnes ingen annen drøm for deg.
Men først...
...er det noe jeg vil du skal gjøre for meg.
Du er ganske god til å drepe.
Kaptein Clegg og mennene hans.
Pawneen hadde en pil i ryggen.
De jobbet for meg.
Min virksomhet.
Det er andre gang
du har snudd opp ned på min verden.
Du skal snu den tilbake.
En kvinne ønsker å ta over, men ikke på vegne av meg.
Hun heter Sortøyde Mog.
Men ikke kom så nær henne at du ser hvorfor.
Hun liker å ta skalpene våre.
Cheyenne, pawnee, det er det samme for henne.
Alle som ser ut som oss.
Hun har visst en samling.
Menn, kvinner, barn.
Du skal stoppe henne.
-Drepe henne? -Eneste måten å gjøre det på.
Gjør det til din sak.
Se verden slik den virkelig er.
Oss.
Dem.
Slik det alltid har vært og alltid kommer til å være.
Så kanskje jeg gir deg denne tilbake.
Og kanskje min fiendes fiende endelig blir min venn.
ENGLENDERNE
EPISODE V: BØFFELRIFLEN
SORTØYDE MOGS BASE
Nå...
...omreisende gjøgler,
selv om det er hyggelig å hilse på en sais i Kansas...
...er jeg nysgjerrig på hvorfor du kom til meg.
Hvem sine er de?
De av dem som var dumme nok til å krysse min vei.
Jeg så du hadde en gutt innesperret i stallen.
Ham også?
Jeg tar meg tid til å nyte det.
Hvorfor?
Cheyenner, i 68.
Jeg var 21.
De tok alt annet også.
Møydommen min.
Familien min.
Det var en velkomst inn i voksenlivet.
Trenger jeg å fortelle om øyelokkene mine?
Det er over 20 år siden.
Og du har rundt 50 skalper?
Har du ikke mer enn gjengjeldt det?
Ikke før hver eneste en av dem henger på den veggen.
Og hva med meg?
Jeg antar du fant det jeg hadde i veskene.
-Det er mye penger. -Skal du henge meg der?
Det må da bryte med mønsteret.
Jeg vet ikke hva sønnene mine vil gjøre med deg.
Det blir sikkert moro.
Jeg møtte en John Clarke.
Han er kickapoo.
-Vil du jobbe med ham? -Kun med en kniv.
Han fortalte meg noe.
Jeg tenkte du ville vite det.
Dreper På Vann. Hørt om ham?
Han hater meg.
Det må han.
Det var han som plantet dem i meg.
Jeg reiser sammen med en venn.
Han er pawnee. Flink til å drepe.
Og John Clarke fortalte meg at din fiende
sender vennen min for å drepe deg.
Hvorfor sier du dette?
Jeg vil ikke at vennen min skal dø.
Så hvorfor hindret du ham ikke i å komme?
Jeg kommer meg ikke til ham.
Fienden din har fanget ham, og jeg tror...
...ditt liv er prisen for hans frihet.
Så jeg tenkte det nest beste
var å gå til deg i stedet.
Da har du gjort et feilgrep.
-Nå har jeg overraskelsesmomentet. -Jeg visste det var en risiko.
Jeg tenkte at om det var jeg som sa det,
og du så pengene, og alt gikk slik det har gått...
Da fikk kanskje jeg overraskelsesmomentet.
Du skjøt mamma.
Moren din sa du ville more deg med meg.
Om jeg skjøt av deg pikken og ballene,
hadde jeg moret meg storveies.
Men heldigvis for deg
er jeg ikke i humør til det.
Herregud, jeg kunne skutt deg.
Da jeg kom hit, fortalte vennen min meg at forskjellen
på det du ønsker og det du trenger,
er hva du får med deg på en hest.
God lærdom.
Velg deg en hest.
Jeg skal hente Eli Whipp.
Den er varm.
Har du brent deg?
Det er ikke noe.
-Skal jeg ta en titt? -Nei takk. Det går fint.
-Du må ikke få infeksjon. -Nei da.
Ikke her heller.
Det gikk fort å reise så langt.
Fra Oklahoma?
Du vet ikke hvor jeg startet.
Det blir tydeligere og tydeligere.
Hvem er gutten?
Jeg reddet ham...
...og han reddet meg.
Jeg kaller ham Ikke Til Besvær,
for det er det han har vært.
Hvor skal jeg ta ham med?
Han kan dra dit han vil.
Med eller uten oss.
Oss?
Jeg tenkte jeg kunne ta deg med dit du vil dra.
-Har du hørt om en Billy Myers? -Nei.
Han bor der du vil dra.
-Jeg tenkte jeg kunne besøke ham. -Hvorfor?
Holder du noe skjult?
Noe du ikke har fortalt?
Det er i orden.
Du er ikke den eneste.
Jeg sa jo at denne er magisk.
-Vi er ikke fremme ennå. -Vi kommer dit.
Du roper så høyt at mer enn bare lynet treffer oss.
Jeg tror vi kan få skyene til å vike om vi vil.
Dette er ikke skjebnen, Cornelia.
Bare en masse sikting.
Og en dag bommer du.
Det er alt.
Tror du jeg reiser med håp?
Nei, Eli,
bare uten frykt.
Vet du hvorfor?
Fordi jeg alt er død.
Minner meg om styrelederen min.
Ethan Coolidge. Garden. Du ville likt ham.
-Å ja? -Sønn av en jarl.
Høres ut som en jeg ville likt.
Han prøver å bli rævsleiker for David Melmont.
Er det plass til at dere begge sleiker?
Har du tenkt å gi tilbake Martha Myers' kveg?
Loven om umerket kveg. Det er mitt nå.
Jeg håper du har nok av det til at du klarer deg i vinter.
-Driver du med kveg, sheriff Marshall? -Jeg var her i 86.
Jeg så hva frosten kan gjøre med flokken.
Jeg har vært her siden 75.
Jeg vet hva dette landet kan gjøre.
Ingen vet det bedre.
Unntatt David Melmont.
For han kom hit sammen med deg, ikke sant?
Åpnet hele denne dalen. Bare du og han.
Litt av en utfordring.
Vi var ikke partnere.
Han jobbet for meg.
Tragisk.
At en adelig engelskmann som deg ble snytt av en tidligere ansatt.
Som tjente seg rik på noe så gement
som handel.
Han drev ikke med handel.
Han planlegger å starte med det nå.
Det gjør han.
Og det eneste som nyter godt i din bransje,
er gribbene.
Ta slangen.
Du får to måltider og et hattebånd ut av den.
Det gjorde jeg en gang.
Takk, men Melmont har fått inn noe kaldt kjøtt.
Det hadde smakt med en kotelett.
Hvis du ser nøye etter,
kan du se noen bokstaver under det arret.
Vil du at jeg skal stirre på en død manns rumpe?
Du skjønner,
Timothy Flynn hadde nøyaktig samme merke
på nøyaktig samme sted.
Men han prøvde ikke å...
-Bli kvitt det. -Men det gjorde mannen din.
Hvorfor?
Var det alt?
Grover Best lurte på
hvor du ville ha begravelsen.
Har ikke tenkt på det.
-Har du snakket med Thomas Trafford? -Ja.
Det er loven om umerket kveg, Mrs. Myers.
-De var merket. -Ikke offisielt.
-De er mine. -Ikke om de er ute på fri mark.
-Gjerdet ble ødelagt. -Jeg kan bare håndheve loven
slik den er.
Jeg vil ha dem tilbake!
Jeg kan alltids sjekke igjen.
Beklager tapet ditt.
Han får dem ikke.
Jeg mente mannen din.
Mrs. Myers,
stod alt bra til i ekteskapet deres?
Om det stod bra til?
Du virker bare
litt mer interessert i kveget ditt.
Om jeg skal være ærlig.
Forskjellen på kveget mitt og William Myers er
at da en okse brakk armen min,
var det en ulykke.
Dump ham på kirkegården.
Det er ødeleggelse av eiendom.
-Min. -Vår.
Jeg ser gjennom fingrene med det, på grunn av sorgen din.
Men jeg tilbyr ikke det samme om du gjør det igjen.
Du tilbyr meg ingenting.
Og jeg tar det som er mitt.
Slipp henne ut.
Hent sheriffen.
Hvem er det?
Sheriff Marshall.
-Ja? -Jeg vil snakke med deg.
Om hva da?
Om det.
COLORADO, VED GRENSEN TIL WYOMING
Følg linjen fra Den store båren til Karawi'wari...
-Stjernen som ikke beveger seg. -Polarstjernen.
-Høvdingstjernen. -Høvdingstjernen.
Og ser du der?
De tre stjernene på rad?
Dere kaller dem jegerens belte.
Vi kaller dem... Hjorten.
Der alle peker rett nedover, det er sør.
Nord.
Sør.
Aftenstjernen, vest.
Morgenstjernen, øst.
Sånn omtrent.
Så nå, om du er alene...
Jeg vil alltid tenke på deg.
Du er fortsatt varm.
Her.
Jeg har bare aldri levd slik før.
Jeg har alltid levd sånn.
Hvor lenge igjen nå?
-Kanskje et par dager. -Hvor er vi?
Vi har Casper foran oss og Nebraska bak oss.
-Er du sikker på at du ikke vil... -Forlate deg?
Dra hjem.
Det er langt østover.
Hvordan er det der?
Da jeg var guttunge, var det én ting.
-Da vi dro, var det noe annet. -Og nå?
Nå er det sikkert noe annet igjen.
Tror du de lar deg være en del av det?
Tror du?
Ikke på den måten du vil.
Jeg vet ikke hva som endrer seg raskest.
Landet eller deg.
Eller deg, nå som du ikke har et hjem å dra til.
Jeg sa ikke det.
Kanskje jeg bare må klare meg med noe annet først.
Denne Billy Myers,
-hvordan kjenner du ham? -Våre veier krysset en gang.
En venn?
Nei.
Men kanskje han trodde det på den tida.
-Hvorfor treffe ham? -For å si at han ikke var det.
Det er langt å dra bare for å ta farvel.
Ikke sant?
Jeg fant den. Nå nettopp.
Hvorfor bruker du hansker?
Det er praktisk.
Upraktisk med en verden man ikke kan røre.
Har du dem alltid på?
En lady skal ha dem på til hun kommer hjem.
-Sier hvem? -Sier regelen.
Det blir lenge til.
Det skjer aldri.
Det gjør det. En dag.
Usedvanlig optimistisk til deg å være, Mr. Whipp.
Du skal tilbake.
-Hvor da? -Hjem.
Det blir et problem. Jeg har ikke noe hjem lenger.
Du finner det igjen.
Det ser ut til at jeg må det.
Nei, Eli, jeg skal ikke tilbake.
Han ble født på familiens eiendom.
Og...
...vi var beskyttet.
Ikke ønsket.
Måten han ble unnfanget på,
gjorde oss begge til utstøtte.
Og som ungjente...
Murene
jeg gikk langs, de lokket med fremtiden.
Men som mor
kunne jeg bare gå innenfor dem.
Med ham
i 14 år.
Der forlot jeg ham.
Under et piletre,
nær en innsjø.
Så det er hjemme.
Han er hjemme.
Og jeg skal aldri tilbake.
I tida før
var det kvinnen som passet på denne.
Kona mi.
Det var hun som voktet den.
Hang den over Wiharuen
i Aftenstjernehagen,
på vestsiden.
Aftenstjerne til Morgenstjerne.
Da vi flyttet,
tok hun den med.
Da vi kom tilbake,
hang hun den opp.
Denne...
...er hjem.
Den...
...er hjem.
Det er ingenting annet å dra tilbake til.
For det er her...
...hos deg.
Beklager, jeg kan ikke.
Beklager.
Ryttere.
-Gutten. -Ikke Til Besvær.
Ikke nå lenger.
Tre, pluss ham.
Jeg klarer meg.
Da drar vi og får tak i gutten.
WESTERN KABELSELSKAP WYOMING
Pålene ned, kabelen opp.
På en god dag kan jeg legge 30 kilometer med kabel.
Men det er ikke første gang jeg er her.
Det er en 4100 høyhastighetspatron til en Sharps 74-modell.
Den beste bøffelriflen i verden.
Den kan treffe en liggende ku på 700 meters avstand.
Det har jeg selv gjort.
Nesten en rekord. Bare tre og en halv meter unna.
Jeg skjøt så mange på så kort tid
at det stinket av råtnende kadaver langs hele jernbanen i Kansas.
Rundt 1850
var det mer enn 20 millioner bøfler. Ved tiårsskiftet
var det færre enn 100.
Det var det som skulle til
for å beseire dere.
Der kuler ikke nådde frem, gjorde sult det.
Hvilket er ironisk
med tanke på at jeg tjente fett på å selge tungene deres.
Jakter du ikke i England?
En aristokrat som deg?
Ikke om det fører til at et helt folk utryddes.
Frøken,
ikke kom her med en moralpreken.
Det var sånne som deg som inspirerte meg.
Grevinnen av Sutherland,
har du hatt omgang med sønnene hennes?
Nei.
De drev familien min vekk i 1819.
Strathaven i Skottland.
De brukte husleie i stedet for kuler,
men sulten kom uansett.
Jeg tror de driver med rypejakt der nå.
Slàinte mhath.
Hvorfor tok du barnet?
I motsetning til ditt slag har jeg samvittighet.
Kanskje fordi jeg vet hvordan det er å få alt frastjålet.
Dette landet ga familien min muligheten til en ny start.
Derfor kjemper jeg for det. Med nebb og klør.
Jennisons jayhawkere under krigen.
-Hørt om dem? -Red Legs.
Banditter og tyver.
Ja!
Vet du hva den jævelen lærte meg?
Skal du vinne,
kan du ikke kjempe rettferdig eller barmhjertig...
Du må brenne og sulte ut.
Suksess hver gang.
Likeså under Sheridan.
En vinter
brant vi en landsby med så sterk varme
at snøen smeltet 1,5 km unna.
Men den krigen er over.
Jeg vil at dette flotte landet skal tilby ditt folk det samme som mitt.
Det er en indianerskole ved enden av sporet,
som jeg har fått bygget.
Jeg ser på det som en portal
der alle indianere kan gå inn,
men kun amerikanere går derfra.
Slekta mi elsker tartanen like høyt som ditt elsker fjær.
Men nå må vi alle sammen stå samlet under det.
Jeg tar gutten med til den skolen.
Er du ferdig?
Er dette elevene dine?
Det er de.
Jeg har hatt Mabel i to år nå.
Vi fikk tak i Rose
for et par uker siden.
Hun er litt stille. Men hun kommer til å lære.
Å være...
Blått blod, ømtålig.
Ikke overraskende.
Du ser litt rød ut, frue.
Kanskje skolen er noe for deg.
Lærer de å bli dine tjenere?
Vasket ikke vår frelser sine disiplers føtter?
-Vasker du deres? -Ja. Sinnene deres.
Slik ser indianernes overlevelse ut.
Det blir ingen igjen.
Nettopp. Slik som jeg ikke er skotsk.
Skottland eksisterer fortsatt.
Det gjør Nebraska òg.
Men jeg forventer ikke at en engelskmann som deg vet det.
Eller hvordan man sier det.
Mabel, rydd av bordet.
Det betyr "flatt vann".
Ja, Nebraska. Som jeg sa.
Du prøver å lære meg noe. Jeg forstår.
Men språk forandrer seg.
Det er hele poenget mitt.
Det samme må de.
Rose, kom igjen.
Jeg kjenner henne. Vi har møttes.
Hun heter Berører Bakken.
Hun er cheyenne.
Hun er høvding Løpende Hauks enke.
Og gutten er hennes sønn.
Jeg har funnet deg!
Den store ånden har ført meg til deg!
Kona til en cheyenne-krigshøvding
som ble drept den siste dagen min i Hæren.
-Drepte du ham? -Nei.
Men jeg så det.
Det må være derfor gutten er var.
Han så meg også.
Du er glovarm.
-De har ikke blokkert veien ut. -Bra.
-Vi bør ri fort. -Ja.
Vent!
Vær så snill!
Spør hva han heter.
Hvite Måne.
Fort!
Nei.
Det er i orden. Kom.
Kom, vi må dra.
Sju hundre og førti.
Fem.
Femti.
Fem.
Det er 770.
Seksti.
Sytti.
Hesten.
Jeg trodde du siktet på grevinnen.
Trodde jeg traff henne.
Nesten.
I det minste får jeg meg
en ordentlig liggende ku.
Og på rekordavstand.
Én fot unna, bra retning.
Ser du skytteren?
Han må lade om. Hvor er pengesekkene?
-Foran eller bak? -Begge.
-Hvorfor tok du med så mye? -Visste ikke hvor mye jeg trengte.
Nå gjør du det.
Ser du røyk fra riflen, så sett gutten opp.
-Indianeren rømmer. -Det gjør de alltid.
Ha øynene på gutten.
Nesten.
Igjen.
Jeg skjelver.
Hun flyttet på ham.
Hva? Faen! Vær real!
Pusten har alt å si.
Slipp ham.
Å, faen!
Kom igjen.
Ingen prærievillmann...
...skal få overliste meg.
Ikke snakk om.
Gutt.
De kommer til å drepe dere!
Jeg er så lei meg.
Tekst: Stine Ellingsen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg