Detta har hänt...
Timothy Flynn, som sköt sig,
var det några märken på honom?
Vad är det du letar efter?
-Ms Myers. -Du har min boskap.
Våga inte hota mig.
Hotet delar din bädd.
Lycka till med förlossningen av barnen.
Vad har vi?
Döda och tjyva?
Du har inte nerver för det, eller hur?
Herregud.
Vi bör byta några ord med Billy Myers.
Var är han?
Hallå!
Jag har någon som letar efter dig.
Han undrar över nåt
du såg under dina dagar som soldat.
Min vän...
var är han?
Berätta allt du vet
om massakern vid Chalk River.
CHALK RIVER DELSTATEN WYOMING
FEMTON ÅR TIDIGARE
Gomorron.
Det du ser är vad du får. Fyra mulor.
-Allt som efterfrågat. -Kolla efter korkskruven.
Du ser ut som en plockad kalkon.
Ett riktigt jaktlag behöver en vagn för skinnen.
Jag sonderar terrängen.
-För vad? -Boskap.
-Finns ingen. -Kom tillbaka om ett par år.
Då är här fullt av horn.
-Stora pengar. -Annars är man fel ute.
Vi kan det här.
Snofsig svid.
Snygg, inte sant?
Såg en Cheyenne i nåt liknande.
Fast av en vit mans skinn.
Då behöver han inte min.
Det är för lite.
Som överenskommet. Gentlemän emellan.
Ser jag ut som en gentleman?
Jag går inte efter utseende.
Visa då att du är en gentleman.
Hur mycket?
100 dollar extra.
25 per mula.
-Hur så? -30 dollar per mula.
Klart du tål.
En man med dina...
ambitioner.
Betala honom.
Melmont, pengar.
Bytt är bytt.
-Vad fan? -Pickan under oljerocken,
är inte hans kuk.
Betala honom.
Det är en order.
Och jag ska berätta varför.
Efter att vi gjort upp affären,
tog jag en liten promenad i din stad. Eländig skithåla.
Ni har rykte om er att göra så här.
Så jag tänkte att det var bäst att göra upp på egen hand.
Är ni patriot...
mr Biskind?
Jag såg att ni hade en stor flaggstång utanför ert hus.
Jag är själv galen i heraldik.
Jag hoppas få min egen vapensköld en dag,
men vet inte vad jag skulle ha på den.
Kanske... siffror.
För jag är bra på dem. Och ett hederligt gammal knivblad.
Det var så det började.
-En kula i skallen är hur det slutar. -Nej!
Nej, du vill höra det här.
Tro mig. Det är intressant.
Så med tanke på att det är så det ligger till,
har jag gömt lite tyg
ett stycke bort.
Nu...
om jag inte berättar var den tygbiten är,
och om du inte hämtar den,
om du inte rider till Casparis så fort som dina små pållar bär dig,
och inte hissar den där lilla tyglappen
på din stora jävla flaggstång,
då ser mannen som jag har betalat för att hålla utkik,
om han inte ser den,
då kommer han att döda din fru.
Nej.
Det går inte.
Ser jag ut som en gentleman?
Är det sant?
Bytt är bytt.
ENGELSKAN
AVSNITT 4: DEN SÅRADE VARGEN
Cheyenne.
Rackarns.
Ser ut som nötkött.
Inte för hans mor.
Varför visa upp den?
Det skrämmer skiten ur mig.
Jag tyckte du sa att de var borta.
-Det var de. -Kommer de tillbaka?
Nej. De är klara här.
Tacka fan för det.
Så det är öppet för affärer?
-Vi begraver honom. -Varför?
Om han skrämmer alla har vi trakten för oss själva.
Han gör sitt jobb.
CHALK RIVER DELSTATEN WYOMING
SAMMA REGION SAMMA DATUM
Sergeant Whipp.
Har de skickat er?
Korpral McClintock...
har deserterat.
Tillsammans med två andra.
Soldaterna Myers och Flynn.
-Varför? -Jakt.
Buffel?
Infödingar.
Ordern var att låta bli.
Kanske är det därför de tre är på rymmen.
Det angår inte mig.
Blev entledigad.
-På väg hem. -För gott?
Kriget är väl över?
-Du missade. -Jag chansade.
-Det är en bom. -Nå, då avslutar jag det.
Varför sköt du ens på den?
En jävla varg?
Vet du vad, jag hämtar den
så gör vi en fin stola av den till fästmön.
Lugn, jag säger inte att det var jag.
-Hon vet inte ens att du finns. -Vad? Lady Cornelia Locke?
Säg inget.
5, Holland Park West.
Och du känner väl till köksingången?
Ja, jag vet allt.
Allt.
Det är mitt jobb.
Sätt på tevattnet.
Han pratar fritt med mannen som betalar hans räkningar.
Inte jag.
Styrelsen valde honom för att hålla koll på mina finanser,
vilket får erkännas att han visar viss fallenhet för.
Är du usel på pengar?
Vad säger de?
Rikedomar kommer och går, självaktningen får man inte åter.
Tro mig, jag har förlorat mycket,
min självaktning har tagit mycket stryk.
Det är inte bra när en tjänare styr sin chef.
Oroa dig inte för det.
I England har vi ett klassystem.
På gott och ont vet David Melmont exakt var han står.
Ja, det har vi inte här.
Så håll ett öga på honom.
Jag har sett vad som händer med män som han här.
Ibland är frihet inte vackert.
Kom an då.
Cheyenne.
Vi låter dem vara.
Hur många pilar i min rygg innan du säger att jag har problem?
Inga. För vi är inte i knipa.
Varför gör du så?
Se till att de inte följer oss.
De skulle ju lämna oss ifred.
Det gör de.
Vargen du sköt ger dig mer trubbel.
De vill inte ha det. Samma som oss.
Jag är inte säker på att du är lika vänlig...
när de äter upp vår vinst.
Den här haltar.
Håll ett öga på honom.
Han är inte den ende.
Ser ut som Delfi.
Guds verk.
Har du ett ord för "skönhet" i din kassabok?
Ja, jag har det som...
-"oförutsedda kostnader." -Tack och lov är jag visionären.
Jag har en kod för det också.
Vill du höra den?
Jag vill inte göra så att du ser suddigt.
Nej. Fortsätt.
År ett till fem blir det en sexfaldig ökning av vinsterna,
vilket gör dig väldigt rik.
Och sedan, fjärde till sjunde året,
får du konkurrens, volymerna ökar, priserna pressas ned.
Men du är ändå rik.
Och så, sjunde och åttonde året, mättas marknaden.
Priserna kollapsar.
Kostnaderna sväller. Och tionde året går du i konkurs.
Och du med.
Men, nej.
För du ser, i den här lilla boken,
är det...
Där. Här.
Visar exakt när jag ska sälja.
Så om jag var du, skulle jag följa mig som en hök.
Det gör jag redan.
Ni förstår, sir. Men...
Men man vet aldrig.
Kanske en dag...
Kanske en dag kan ni och jag
vara partners.
Jag vet det, för fan.
Jag vet ju det, för fan.
Precis som jag vet
att ha skit på skon
skulle lukta mycket bättre än jag.
Det är precis den lukten jag känner från dig.
Vi känner ändå varandra.
Vad pratar du om? Du har inte en jävla aning om vem jag är.
För om du visste det,
skulle du faktiskt veta...
att det är jag.
Hej, lägret.
Soldater på patrull. Tillåtelse att närma sig.
Visa vapnen.
Gör det sakta.
Korpral Jerome McClintock.
Soldaterna Billy Myers och Timothy Flynn.
Får man göra er sällskap?
Det kan du ge dig fan på.
Tack.
-Vad är det? -Soldatglädje.
Det som håller en armé på fötter.
Eller får den på knä.
Vikingarna brukade ta opiater, för att inte bry sig när de dödade.
Låter rimligt.
Att döma av färgen på din stass har du inte har varit här länge.
Tolv dagar.
Mitt fel.
-Och du? -På patrull.
-Liten patrull. -Interna ärenden.
Som vad då?
Du är väldigt direkt.
-Bara nyfiken. -Borde se upp för det.
Varje fälla är likadan.
Avrättningspatrull, eftersom du frågar.
På uppdrag i Colorados första frivilliga regemente.
Vem är du?
Var. Kommer alltid att vara.
-Mot vem? -En indian.
Vid namn Running Hawk.
Cheyenne.
Hört talas om honom?
Har du sett honom?
Inte nån annan heller.
Han är här ute.
Varför vill du ta honom?
Han dödade min bror.
Inte bara dödade.
Skar upp honom.
Som en utskuren biff.
Vad hade han gjort?
-Din... din bror. -Vad menar du?
För att vara här.
Som du är nu.
Lite mer än så, inte sant?
Du var väl vid Sand Creek?
Om du var frivillig.
Där hände mycket hemskt, har jag hört.
När gör det inte det?
När man gör plånböcker av kvinnors privata delar.
Jag har den än.
-Om du vill ta en titt. -Nej.
-Gentlemän. -Vill ni att vi går?
-Det blir så. -Inte jag.
Inte jag. Jag vill gärna att du stannar.
Vill du veta vad vi gör här?
Den här tiden nästa år,
har vi 50 000 kreatur.
Precis här.
Det är 100 000 dollar av min arbetsgivares pengar. Mycket.
Och inget får snylta på det.
Inga vargar, inga lejon,
definitivt inga jävla indianer.
Det finns inga.
Jo, det finns det.
Det finns det.
-Vad har du sett? -David...
Håll käften.
Så vad ska du göra med honom?
När du hittar honom...
Den där Hawkien.
Samma som han mot min bror.
Skära ut hans ögonglober, sätta dem på en sten
så han kan se sig själv dö.
Ja.
Och sen då?
Krigsrätt troligen.
För dig.
Bura in dig? Sällan.
Nej, då.
Du förstår, jag är som du.
Okej?
Jag tillbringade hela mitt liv i köttbranschen.
Inte din slags köttbransch. Kött. Slakterier.
Från slaktarboden till styrelserummet. Så jag vet hur det är.
Ni gentlemän är...
Slaktarna i min bransch.
Ni gör saker som andra inte kan tänka sig.
Ja, men det måste göras.
Och här ute, just nu...
måste nåt göras.
-Jag har sett indianer. -Var?
Håll käften, sa jag.
-Jag lyssnar inte. -Du får sparken. Hörde du?
Avskedad.
Det känns bra att skratta dig rakt i ansiktet.
För tidigare skrattade alla bakom din rygg.
Kom igen, ditt satans fjolla.
Sitt ner.
Rackarns.
Visa oss.
Gud, det låter som ripjakt.
De hade en kaliber .58.
Vad är det?
Nej!
Fan!
Det finns inget du kan göra. Ingenting.
Han dödar dig också. Letar bara efter rätt ursäkt.
Vi rider ner till Fort Fetterman,
och vi anmäler det.
Fattar du?
Det är det bästa vi kan göra.
Sergeant Whipp.
Skickar de er?
Varför är du här då?
På väg hem.
Tänkte du...
göra något?
Det angår inte mig.
Det är okej, pojkar. Han är en av oss.
Är du inte, spejaren?
Vem fan är du?
Vem?
Det är inte Running Hawk, det är då säkert.
KILLS ON WATERS HEMBRÄNNERI
FEMTON ÅR SENARE
De var min familj.
Jerome McClintock, Billy Myers, Timothy Flynn.
Vet du var de är nu?
Och civilisten, Melmont.
Vad hände med honom?
Eller var det inte heller din sak?
FEMTON ÅR TIDIGARE
Du har tur som träffade mig,
för jag är bara här för tävlingen.
Jag öppnade inte ens huset. Kom in.
Herregud!
Och du vann?
Det var lite av en pärs, dock.
En av konkurrenterna sköt av en pil i pur ilska. Kan du tänka dig?
Och hon spetsade nästan en häst på Bayswater Road.
Men jag tror att hon siktade på domaren. Så...
Ingen chans att vinna.
Är ni bågskytt, herr...
Melmont.
David.
Nej, inte sedan de uppfann pistolen.
Jag brukade stirra på den i timmar
och föreställa mig själv i den.
Nu har ni varit där på riktigt.
Varsågod.
Tack.
-Några nyheter? -Har du inte hört av Thomas?
Det finns väl inget postkontor.
Det finns vid fortet.
Men...
det jag ska berätta för dig
bör stanna mellan oss.
Thomas sitter i fängelse.
Jag antar att det tar på krafterna
att spänna en båge så där.
Men för det du nu ska få höra,
måste du vara än mycket starkare.
Berätta för mig.
Allt började med en varg.
Jag vet inte vad som flög i honom.
Jag tror att det var landet, ms Locke.
Han fastnade i det.
Jag var för att bara få ut honom, tysta ned det.
För företaget, men mest för honom själv.
För jag vet att han har kämpat.
-Med... -Pengar.
Men jag menar, därför var jag där... Men jag kunde inte...
Jag kunde inte rädda...
Jag kunde inte rädda honom ur det.
För vår vägvisare har ridit till arméns fort och anmält det.
Det är redan igång.
De hade till sist skickat ut en sökgrupp,
han och soldaterna,
och sen hittades de...
-Och de... -Fortsätt.
-Den kallades Hog Ranch. -En bondgård?
Ett horhus.
Det är ironin i det hela, armén brydde sig inte om morden.
De är så många. När de väl börjat, slutade de inte.
Så istället, blev soldaterna
anklagade för missbruk av...
-Kvinnor. -Ja, och frånvaro utan permission.
För vilket de alla blev avskedade.
För olaga sex, men inte för massmord.
Och Thomas?
Vi skramlade och väntade oss att betala böter.
Han kanske borde sitta av straffet.
Saken är den...
det är inget fängelse.
Det är en brunn.
En djup en.
När regnet kommer,
börjar den fyllas på.
Kanske om en vecka,
eller om en månad, men det kommer.
Hur mycket?
2 000 pund, sterling.
-Varför kom ni till mig? -För att ni är hans fästmö.
Vi är inte förlovade.
-Jag trodde att han friade. -Det gjorde han.
-Har ni berättat för min far? -Nej.
Inte för nån annan heller.
Det var Thomas sista chans och han får inga fler.
Det var jag som fick min far att investera.
Där ser ni. Det är inget att rodna för.
-Rodnader kan jag leva med. -Men vanäran står han inte ut med.
Inte företaget heller.
Min far har talat om er.
-Jaså? -Ja.
Vad sa han?
Jag är inte säker.
-Ni började i... -Började i köttbranschen.
-Ja. -I slaktgroparna.
-Och sen? -Jag har huvud för siffror som ni ser.
-Så... -Så här är du.
Ja, men oroa er inte, ms Locke, jag vet min plats.
Ingen bör veta det.
Nåväl, då är jag väl lite dum.
Lojal tjänare, som jag är.
Till företaget.
Till mr Trafford.
Och er själv, goda fröken, förstås.
Nu mer än någonsin.
Men vi kan väl ändå inte lämna honom i bara bomullsstrumporna i en brunn?
-Nej. -Nej.
Nej.
Ibland undrar jag om det bor en skräck inom oss alla.
Det gör det.
Det är därför som vackra rum som detta är så viktiga.
Det håller den ifrån oss.
Och det här är verkligen det vackraste rum jag någonsin sett.
Jag ska ge er pengarna.
Gomorron.
Ms Locke?
Trodde du att jag var brevbäraren?
Han har redan varit här.
Det är från Thomas.
Inte han.
Du.
Allt.
Arresterade de dig?
Ja. Och brunnen?
Vet ni vad?
Vet ni vad jag lärde mig?
Hat värmer mer än en björnskinnspäls,
men mina tår är lite svarta.
Och böterna var väldigt höga,
det kan jag säga. Det tog nästan knäcken på mig.
-Tänker ni stoppa mig? -Så fort ni går.
-Det gör du inte. -Jo då.
Jag öppnar fönstret
och jag kommer att skrika: "Lögnare! Tjuv! Mördare!"
Ni hinner inte ens till gathörnet.
Å, nej, för ni ser,
jag åker
hela vägen till Colorado.
Alamosafloden,
där jag har en vän,
och han visar mig vägen, och med de pengarna...
Och med pengarna...
Med de pengarna...
där,
så köper vi en andel i en guldgruva.
En stor en.
Eftersom jag i det landet...
-äger den. -Ut med er.
Men vi har väl inte gjort vår lilla affär än?
Och du ska veta,
jag lovar dig
att aldrig prata om detta.
Och du ska göra detsamma.
Men vet du vad,
du hade rätt om dessa rum.
De betyder ingenting.
Jag slogs mot en varg en gång.
En jävla varg.
Vad är det?
"Antonin Dvořák."
-Det fattas nåt. -Jaså?
Ja.
Hon ligger till sängs.
Jag hittar ut själv.
Gör du detsamma.
Inte än, dock.
Spela.
Fortsätt spela ett tag.
Det är vackert.
i säkerhet, en halv värld bort. Jag önskar så att
jag kan förbli din sanna beskyddare
Thomas
Bytt är bytt.
Sätt på handskarna igen.
Annars märker nån.
Alamosa.
Jag vet att skräcken inte var min uppfinning,
men det var jag ensam som valde att komma till denna plats.
Jag försökte rädda min förmögenhet genom att ta den risken,
och det var i mina spår
som djävulen följde.
Som en av mina egna anställda faktiskt. Han stal.
Det ger mig inget val.
Här måste jag stanna,
stå stark mot detta land.
Låta det pröva mig, härda mig,
slå mig i så många år som det känns rätt.
Jag är inte säker på vad utgången blir,
eller om det ens finns ett slut,
men jag ber till Gud att mitt tidigare liv för längesen eroderat
och är förlåtet av dessa hårda oförlåtande vindar.
Mina sista rader till dig, kära Cornelia, måste bli en varning.
Kom aldrig hit,
för vad ont som än har frigjorts
och hur ovetande jag än är, låt dem stanna här hos mig.
Så att du kan stanna kvar och leva ditt liv
i perfekt trygghet,
en halv värld bort.
Det är med denna djupa önskan jag förblir
för evigt din sanna beskyddare.
Thomas Trafford.
Undertexter: Elsa Hallström
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson