Utan dig,
skulle jag ha blivit dödad
redan i början.
Det var så vi möttes.
Det var därför vi möttes.
Det stod skrivet i stjärnorna.
Och vi trodde på stjärnorna,
du och jag.
Därute, då,
spelade det ingen roll var vi kom ifrån.
Europa eller Ryssland.
Efter Plymouth Rock,
var vi alla likadana för dig.
Vi var alla bara engelsmän.
Det är väl lustigt,
att efter alla dessa år
har jag bara ett ord kvar.
Ett ord på Pawnee.
Ditt ord.
NEW ORLEANS A W & P - ÅNGBÅTSFARTYG
PASSAGERARNAMN SOUTHAMPTON
"Jag värdesätter dig"
Och dess emellan...
Jag ville döda en man
för mordet på mitt barn.
Du ville ha tillbaka ditt land
som stals från dig.
Men skillnaden mellan vad vi vill ha
och vad vi behöver
är nåt vi båda
ännu inte har lärt oss.
1890 TRETTON ÅR TIDIGARE
Jag slår vad om att du visste redan innan du sköt!
Där satt det, grabben. Ja jäklar!
Snacka om prickskytt.
NYVUNNET TERRITORIUM I OKLAHOMA
TIDIGARE INDIANSKT OMRÅDE
Tog du honom?
Du tog honom.
Vem är han?
Det där, sir...
Det där är Running Hawk.
Ledde slaget vid Fetterman, -66.
Han la upp Lonnie Myers ögonglober på en sten.
Vi sa att vi skulle göra detsamma mot honom en dag.
Fast nu har jag skjutit bort hans ansikte.
Det är okej.
Här har vi några till.
Ordern var att samla ihop och skicka iväg dem.
Det vi gjorde nyss gör vi igen, om du tittar bort.
Mor!
Inte idag.
Säger vem?
Säger jag.
Hur då?
Det är min sista.
Du är en av dem!
Okej, vi gör henne redo och tar henne härifrån.
Vad då? Du dödar en, men lyder en annan?
Nåt sånt.
Vad vill du?
Jag är ledsen för igår, men han tiggde om det.
-Sen länge. -Ja, sir.
Lonnie och jag, vi var 16. Två muntra gröngölingar.
Det de gjorde mot honom...
Det kunde ha varit jag. Det kunde varit...
...vem som helst av oss.
Hur länge var du med?
Längre än du.
Vad ska du göra nu?
Rida norrut.
Till reservatet?
Nebraska. Loup.
-Varför då? -Född där.
-Det är inte Pawnees land nu. -Jag begär inte mycket.
Bara några tunnland.
Men de ger dig inte det.
Nybyggarlagen.
-Det är inget för dig. -Artikel två.
"Den som har tjänstgjort i Förenta staternas armé
kan göra anspråk."
-Det ska jag. -Du drömmer.
Lonnies bror, Billie Myers.
Minns du honom?
-Han är däruppe. -Nebraska?
Wyoming.
Caine County eller nåt sånt.
Du kanske ska söka upp honom.
-Tror inte det. -Men gör du det,
säg att vi äntligen tog honom.
Vi tog äntligen Lonnies mördare.
Vi ses, sergeanten.
Det bästa befäl jag nånsin haft.
Men kom ihåg,
där var du en av oss.
Men här ute,
är du en av dem.
ENGELSKAN
AVSNITT 1 "VAD DU VILL HA OCH VAD DU BEHÖVER"
EN VECKA SENARE
Det finns många som välkomnar dig till det verkliga Amerika.
Men bara en
som verkligen menar det.
HOTELL
Varför måste du köra så jävla fort?
För att jag sa det.
Varför?
-Indianer. -Som jag sa.
-Vilka indianer? -Andedansare.
-Som jag sa. -Dansande indianer.
Är det nåt att vara rädd för?
Ja, när de slutar.
-Jag såg inga. -Nu ser du.
Vad har han gjort?
Drew, vad har han gjort?
Jag vet inte, mr Watts,
vad har dyngbaggen gjort?
Jag ska säga vad han gjorde.
Han gick in på mitt hotell och bad om en drink.
Det var vad han gjorde.
Var till och med artig, om jag minns rätt.
Nej, frun, nedvärdera honom aldrig för hans uppförande,
bara för hans hudfärg.
Vem slog honom?
Varsågod.
Pratar du engelska?
Vad kan jag göra?
Är du ensam?
Ja.
Nån där inne med dig?
Nej.
Inget du kan göra.
För att jag är kvinna?
Inte din strid.
Välj den inte.
Tio dollar för att skära loss honom,
tio för att lägga om såren, tio för att skicka iväg honom.
Mycket pengar.
Det ser ut som du behöver det.
Jag är inte okunnig i affärer, så jag köpslår inte mer än så.
-Jag hade inte tänkt köpslå, frun. -Då är vi överens.
Jag väntar bara på att er utsatta situation
ska bli uppenbar för er.
Är hon alltid så snacksalig?
Som en jakthund som fått vittring på vilt.
Vänd på åbäket.
Du reser härifrån.
Vart?
Tillbaka till Ellsworth.
Jag kom inte från Ellsworth.
Det är så nära helvetet man kan tänka sig.
Kan du gå?
Till min häst?
Med honom.
-Min väska? -Betalning för resan.
Du har redan min häst.
Och jag kan få 25 för en skalp.
Du väljer.
Be henne ta på sig den.
Jag såg.
-De har varit med oss ett tag. -Fan.
Varför är det alltid ni som ser saker först?
Jag såg det också.
Jag hade inget behov av att säga det.
Är de ute efter oss?
Vi kommer aldrig ifrån dem.
Spannet är trötta.
Borde aldrig ha gått med på det här.
Varför gjorde du det?
Indianer.
Om de är det, är det bättre för dig att ta av de här.
Bra försök.
Är du spejare?
-Jag var det. -Du är ingen Apache.
Pawnee, då.
Jag har följt Pawnee.
-Hur var namnet? -Eli Whipp.
Nej, din dåre.
Ditt namn som Pawnee?
Ckirirahpiks.
"Vargen...
"Sårade vargen."
När fick du det?
Massacre Canyon.
Ja, för helvete. Mot Sioux?
Säg mig, vilka indianer gillar du, då?
Du verkar strida mot dem alla.
Vi hade fiender långt innan ni dök upp.
Och det sunda förnuftet att välja vår sida på den tiden.
Men det visade sig inte så klokt, med tanke på vad vi gjorde mot er sen.
Inte så mycket sårad varg som piskad hund, eller vad?
Var det så du fick ditt engelska namn?
Man vet aldrig vad som komma skall.
De är inte indianer.
De betyder ändå problem.
Lite av en hemmasnickrare.
Har du prövat den?
Nej. Men på ett eller annat sätt,
ska jag visa stake.
Å, helvete.
Min fiendes fiende...
Som Pawnee vet du säkert nåt om det.
-Hur många patroner? -Tio.
Sköt två mot en vildkanin.
-Och missade. -Ja, det gjorde jag.
Vänner?
-Vart är ni på väg? -Ellsworth.
Lite sent för Ellsworth.
Börjar kännas så.
Vad gör du med honom?
Tar in honom.
För vad?
En död kvinna.
En engelsk kvinna.
Det ser inte ut som du tar in honom.
Jo, ser ni, jag var inte säker på vilka ni var
och jag behöver all hjälp jag kan få.
Då tar vi honom.
-Vart? -Närmaste träd.
Dig med, om du är i vägen.
Jag var ute efter belöningen.
En död indian är allt du kommer att få.
Jag har inte dödat nån engelsk kvinna.
Det behövdes inte.
-Men jag gör det gärna. -Vänta ett ögonblick nu!
Det här är en affärsverksamhet.
Ni får inte stänka ner min främsta tillgång.
Vad gör han där, då?
Du sitter på hästryggen. Jag sitter här.
Oddsen är på min sida.
Tror du?
De är tre mot en, pojk. Slår du vad?
Vad sa du?
Jag sa att...
...det är...
...tre...
...två...
...ett.
-Jag tar chansen. -Åh, fan.
Jag är riktigt nöjd med det.
Är den kvinnan verkligen död?
-En dag. -Och du ville ge mig skulden?
Det var planen.
Jag kände dig inte då som jag gör nu.
Det lär bli din död.
Jag har åtminstone tid att begrunda.
"Deborah Crawford."
Var i helvete kommer det namnet ifrån?
Du har rätt.
Kanske är det bättre att glömma vissa saker.
Det här ljuset, den klänningen,
du påminner mig om min fru.
Men inte blodet?
Det också.
Var är hon?
Vill du vädja till en godare ängel?
-Jag har ingen vädjan. -Jag har ingen fru.
Du kommer att döda mig.
Jag är inte...
Jag är det, men inte av de skäl som du tror.
Jag...
Jag är bara så...
...arg.
Men kan inte låta bli att undra
över motivet.
Nån dödade mitt barn.
Och nu tänker jag döda honom.
Tänkte.
Inte ens då.
Inte nu, inte då, aldrig nånsin.
För det är den sortens man han är.
Hur visste han det?
Det finns inget han inte känner på sig.
Ibland tror jag
att han grävde så djupt i sitt sinne,
att djävulen skuttade ut, och skuttade rakt in i hans hjärta.
Det var så jag lärde mig att smyga så tyst.
Du hörde mig väl inte nu, eller hur?
-Var? -Överallt.
-Jag hade så många val. -Och jag ifrågasätter Southampton.
Det låg närmast.
Det går alltid kvickare till Liverpool.
Havanna måste ha varit ett nöje ändå.
New Orleans.
Synd att du inte besökte St Louis,
det finns en bro där som är ett smärre underverk.
Åh, du milde, fara runt så där med pengar på fickan,
det är som att lägga ut doftspår åt en skunk.
Ett par gånger var vi tvungna att ingripa och avvärja ert hastiga frånfälle.
Varför bry sig om det?
Han ville att resan skulle sluta här.
Vi är mitt ute i ingenstans.
Det riktiga Amerika.
Jag kanske kan plantera en bomullsbuske eller nåt ovanpå dig.
Du blir en del av det.
Om det är nån tröst,
hatar jag honom också.
Vinst eller förlust, det enda som räknas för honom är bokföringen.
Du kommer inte undan.
Inte jag heller. Se på Savile Row-sviden och Burlingtonskorna.
Han klär upp mig som en utstyrd slampa inför söndagsbönen.
Och jag hatar honom för det.
Ja, ma'am, det gör jag.
Låt mig gå.
Sanningen är att jag lärt mig att svälja min förödmjukelse
och begränsa tankarna till mitt kontrakt.
Ett kontrakt som jag, trots att det osar svavel
upprätthåller ganska tjänstvilligt.
Frånsett de dolda kostnaderna, förstås.
Såna dyker upp då och då. Ge mig bara en chans att...
...spotta i soppan.
Patetiskt, ja, men så ligger det till.
Vad blir kvar åt er ödmjuka tjänare?
Vill du våldta mig?
Jag är realistisk när det gäller frågor om samtycke.
Knulla en häst, då.
Användbar tanke.
Vad mer bär natten i sitt sköte?
Prärieostron.
Jag tänker döda dig.
De är faktiskt riktigt goda.
Inte nu, inte då.
Men en dag.
Du måste återvända från de döda för att göra det.
Det ska jag.
Kan du tänka dig att komma tillbaka som min häst?
Se upp med de stora.
Inte riktigt den kvinna jag förväntade mig.
Du är allt jag förväntar mig av en man.
Fortsätt spela.
Springer du, följer jag efter.
Det var mitt jobb.
-Var är den andre? -Vi ger oss av bara.
Jag kom inte för din skull.
Nån vill träffa dig.
-Vem? -Han.
Släpp mig!
Min väska.
-Vad? -Var är den?
Lådan...
Chefen...
Håll honom stilla.
Kan jag sluta spela nu?
Nej.
Mina fingrar värker.
De har blåsor.
En baptist, när jag var pojke, gav mig mitt vita namn.
Eli Whipp.
Vill du veta varför?
Jag är bra med rep.
Du kallade mig dyngbagge.
Gjorde jag?
Men nån dyngbagge är jag inte. Kanske passar namnet dig.
Snälla du...
Jag kommer inte att döda dig.
Låt hästen bestämma.
Se om du gav honom nog att dricka.
Släpp honom.
Det var...
Det var... Tack.
För vad?
Om du inte hade kommit,
...hade de...
Det är din sak, inte min.
Men sen blev det din, så tack.
Och sen inte.
Var det det du kom tillbaka för?
Din häst.
Och det här.
Vad finns i den?
-Medicin. -Är du sjuk?
Bara utan den.
Åh, magi.
Inte ett trick.
Åh, nej. Jag menade inte så.
Du förstår, det här är en lock av min sons hår.
-Stark medicin. -Ja.
Det tog mig så här långt.
Och så mötte jag dig.
Jag ger mig iväg.
Så vad ska jag göra?
Välj en.
Den jag red hit på är ganska bra.
Mina saker då?
Ta det du behöver.
Jag behöver allt.
Skillnaden mellan vad du behöver och vad du vill ha är vad hästen kan bära.
Vart ska du?
-Norrut. -Vill du veta vart jag ska?
-Nej. -Jag ska västerut.
Caine County, Powder River, Wyoming,
Det är norr.
Minst en månads ritt.
Din röst.
-Engelska? -Ja.
-Återvänd dit. -Åh, nej. Jag kan inte.
Upp till dig.
Vet de att du har det? Då tar du dig inte långt.
Hela detta land kan inte vara fullt av mördare och tjuvar.
-Hjälper du mig? -Nej.
-Snälla. -Jag har det jag kom för.
Nej, jag tror inte att du kom bara för det.
Jag höll i grimman.
-Det hade hänt ändå. -Men jag gjorde det.
-Det var ditt val. -Och i eftermiddags?
Det var inte din strid.
-Den här är inte min. -Nej. Jag menar att vi ens är här.
Men i eftermiddags var du bunden där,
jag låg där,
båda på väg att dödas och ändå är vi här.
Och det är alla andra som är döda.
Som om det var magi.
Som om det är magi.
Du kom inte bara tillbaka för den väskan.
I så fall fick väskan dig till det.
Det här är min medicin. Min familjs.
Och det här är min.
Det här är min sons.
Han är död nu.
Och uppe på Powder River,
bor en man som vill glömma att han nånsin har levat.
Så jag ska ta mig upp dit för att påminna honom.
Det blir det sista han hör. Jag lovar!
Hur länge har damen varit i landet?
Två veckor.
Och hur många mord har du sett?
Fyra.
På två veckor?
Själv har jag bott här hela mitt liv.
Jag har förlorat far, mor, hustru, söner, döttrar, vänner, familj.
Jag har sett byar raseras och har själv raserat byar.
Män, kvinnor och barn skjutna, skurna, bundna, hängda.
Jag såg ett helvete och skapade ett.
Och jag ska bära det härifrån till himlens slut.
Tro inte att jag bryr mig om en pojke.
Snälla du.
Snälla du...
Kan du skjuta?
Om jag måste.
Det måste du.
Har de alla väntat på dig?
-Som om de visste att du skulle komma? -Ja.
Vet du hur man torkar det?
Man kan inte bära en blöt gris. Inte till Kearney.
Var ligger det?
Längre norrut.
Där får du ta dig vidare själv.
Så inte bara mördare och tjuvar, utan även såna som du.
Varit båda.
Lär bli båda igen.
Hur känns det?
Bättre ensam.
Men vad heter du?
-Jag har många namn. -Vilket gillar du?
-Inget. -Det har vi också gemensamt.
Jag heter Cornelia Locke. Lady Cornelia Locke.
-Är du hustru till en hövding? -Dotter.
Aldrig varit gift, kommer aldrig bli.
Jag är skorpion. Vet du det?
-Vad? -Ens stjärntecken.
I London är det på modet. Jag ska berätta för dig.
Mitt handlar om hämnd.
Tror att ditt också gör det.
Sikta mot huvudet.
Undertexter: Elsa Hallström
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson