V MINULÝCH DÍLECH
Zdravím.
Přišla jste za mnou?
- Bohužel ne. - Balakin.
Lenkov Company je nezávislá. Jako mnoho organizací...
VINAŘSTVÍ STOUDT
...ozbrojených nevzdělaných mužů
tvrdí, že má konexe v Kremlu.
Roman Lenkov má dítě se ženou v Cap D'Antibes.
Bude tam třicátého tohoto měsíce.
- Nabízejí nám Lenkova. - Rusko... to neudělalo?
- Nahrazujete Ganona? - Cože?
Když ministr zahraničí sejde z mola, měl bys ho nahradit.
- Za nás ano. - Také tak.
- Premiérovi se to nebude líbit. - Bude muset.
Prezident chce pro Británii to nejlepší.
Má za to, že zatčení bezejmenného ruského mafiána
je přiměřená odpověď za smrt 40 mužů ve službě?
- Cos řekla? - Stála jsem beze slova jako debil,
zatímco mi Ganon přejel obličej traktorem.
Musím zavolat Dennisonovi a říct mu, jak na tom jsme.
Zavoláš mu ráno.
DIPLOMATICKÉ VZTAHY
Velvyslankyně?
Stalo se něco zvláštního. Mluvila jste včera večer s premiérem?
- Ohledně zatčení Lenkova. - Ano.
- A nepotěšilo ho to? - Ne.
A do rána si ten nápad zamiloval.
- Vážně? - Je nadšený.
- Ze zatčení jednoho muže. - A ušetření skupiny Rusů.
Zvláštní. Nemyslíte?
Řekl, ať se neztrapňuju, když jsem to nadnesla.
Pamatujete, když jste mu řekla, že z něj udělám skvělého státníka?
- Což jsem v úmyslu neměl. - Ale znělo to dobře, ne?
Znělo.
Myslíte, že tomu skutečně uvěřil?
Možná.
Roylinová říkala, že jeho problém jsou nějaké volby ve Skotsku.
Neplánované.
- Doplňovací volby. - Pomůže jim to zatčení?
Ten soud by Británii zaručeně vrátil na světovou scénu.
Bylo by to dobré.
Skvělé.
Zabrání to válce s Ruskem.
S Ganonem jedu do Paříže promluvit si s Francouzi.
O tom zatčení?
Jo. Premiér do toho chce zapojit britské speciální jednotky.
Dobře se to fotí.
Naši vojáci ve smrtící výstroji odvádí Lenkova čelit spravedlnosti. Je to...
Francouze to naštve.
Jo. Ale oni to přehodnotí.
- Zdravím. - Zdravím.
- Chcete jet do Paříže? - S vámi?
Bohužel ne. Nemusíme teď řešit s kým.
Teď už jo.
S Anu Kapoorem.
- Z britského ministerstva? - Jo.
Prcek, co se bojí vlastního stínu?
Je normálně vysoký.
Proč s ním jedu do Paříže?
Ganon si myslí, že by neměli žádat ministři.
- Ale vy. - S Anuem?
Možná tam chce důležitějšího Američana
a méně významného Brita, protože na to by Francie mohla slyšet.
Donesu vám hlášení o Fournierové. S ní se setkáte.
Ministryně vnitra.
Měla bych to říct Dennisonovi.
- Udělám to. - Teď jsem u něj byla.
Mluvili jsme o tom, jak s Ganonem pojedou do Paříže.
Dobře.
Jen mi to přijde divný. Celý je to teď o mně, ne o něm
a já mu to ani nedám vědět?
Je to divné?
Máte setkání s reprezentanty
Národní federace rybářských organizací.
- Zdravím. - Jak se vede?
- Hal Wyler. - Langley...
Označili to.
- Mohl by být nápomocný. - Dál.
Poskytuje nám spoustu kontextu.
U spousty věcí.
Eidro.
Pracoval s jistým Lewisem Quaintonem.
- Potkali se na ambasádě. - Dobře.
Myslíme si, že Quainton spolupracuje se Saúdy.
Neoficiálně. Na ambasádu přišel...
- Hala Wylera nemůžete použít. - Byly by to hovory mezi nimi.
- Nic složitého. - Odpověď zní ne.
- Proč? - To se vás netýká.
- Díky za... - Madam?
Proč?
Velvyslanec je na užším seznamu.
- Ona, nebo on? - Ona.
- Na co? - Na důležitou pozici.
Kterou by nemohla dělat, kdyby její manžel byl agent CIA.
Promluvte si s Hayfordem. Řekněte mu, že vás může informovat.
Od Hala ruce pryč.
- Dobrej. - Dobrej.
Donesu vám kopii zprávy o Lenkovově činnosti v Mali.
Ministerstvo to poslalo.
- Dobře. - Při jednání s Francouzi
jim připomenete, jak je v Mali Lenkovovy jednotky rozdrtili.
Volal jsem do Dennisonovy kanceláře
a vysvětlil jim,
že tam Ganon chce někoho níž postaveného. Vás a Anua.
A Dennison říkal, že mu Ganon už volal
a nelíbí se mu Ganonův přístup,
takže na ten výlet pojede on sám.
S vámi.
Dobře.
- Zdravím. - Bože. Nechtěla jsem...
- Promiňte. - Ne, to nic.
Balím... mám velvyslankyni zabalit.
Jedete taky? Sbalím vám oběma.
- Kam? - Do Paříže.
Nevím, možná.
Má schůzku na ministerstvu vnitra.
To je na ministerstvo vnitra trochu moc.
Večer se tam koná nějaká událost.
Pořád chodí v černém. Kancelář chce, aby přidala trochu barvy.
- Nebudou se jí líbit? - Neoblékne si je.
- Jaký je dress code? - Nevím, jak přesně ho formulovali,
ale ministr zahraničí na sobě bude mít večerní sako.
- Můžeme? - Posaď se.
- Máš ty sendviče? - Ještě ne.
Můžeme pro něco zajít a vrátit se sem.
Nemůžeš se na chvíli posadit?
Žaludek mi hřmí.
Billie Appiahová chce, abys mě informoval o úzkém seznamu velvyslankyně.
Ministryně zahraničí?
Ne.
Viceprezidentka.
Tak jo. Nóbl.
- Proč se chováš tak divně? - Řekla, že tě mám informovat?
Jo.
Viceprezidentka končí. Možná ji budou chtít nahradit Kate.
Celkem brzy.
Jo.
Ví o tom šest lidí. A teď i ty.
- Bojíš se, že to vykecám? - Ne.
Proč o tom víš ty?
- Jsi jeden ze šesti? - Teď ze sedmi.
A proč?
Na viceprezidenta se nehodí.
Chtějí, abys na ni použil své kouzlo.
Jo.
To je skvělý!
Mám hrozný hlad.
Gratuluju.
Vrátil bych se do Washingtonu.
Kdyby to vyšlo.
Kdy?
To nevím.
Za týden, měsíc, rok?
Ne. Možná tak za čtyři měsíce.
Pokud k tomu dojde.
Velvyslankyně je zásadně proti.
Prý měla šedý oblek.
- Velvyslankyně. - Jo.
Tos byl ty?
Dal jsem jí oblek, ne prsten.
Řekl jsi mi, ať nejedu do Káhiry.
Tohle nebylo předem plánované.
Posrat mi kariéru?
Promiň. Jestli si myslíš, že bych někdy...
Chtěl jsi zveřejnit vztah, který se chýlí ke konci.
- Nechceš si sednout? - Proč jsi to dělal?
Nechýlí se ke konci.
- Myslím, že právě skončil. - Eidro.
Howarde, přines úterní zprávu. Chci ji s tebou probrat.
Eidro.
Musíš okamžitě odejít z mé kanceláře.
Takhle to asi nedopadne, ale má cenu to projít, než...
Promiňte. Nemůžu o tom mluvit, když tu jste.
Darya mi volala a já nezavolala zpátky. Dvakrát.
- Ať jí zavolá Jill. - Nemá čas.
Ty taky.
Jill se snaží obnovit naši diplomatickou misi v Afghánistánu.
Snaží se dostat lidi ven.
Dělá všechno, co jsem měla dělat já.
- Mám zavolat Darye? - O to nejde.
- Jo, ale... - O co teda jde?
Poslala jsem ji k šípku.
To, co udělali všichni všem demokraticky smýšlejícím Afgháncům
v průběhu času.
Učila jsi ji, ne? Umí si zažádat o grant sama.
Nedostane ho.
- Všichni se zajímají o jiné věci. - Jo.
Chtějí zabránit válce mezi Ruskem a NATO.
Drobíš.
- Nedrobím. - Drobíš.
Vykopnou nás, až zjistí, že jsme to tu zprasili.
Neměla bys jíst hnusný britský croissanty.
Zítra si pochutnáš na těch pravých.
Ve tvém pařížském budoáru.
Já vím, ale mně britská verze chutná.
Jsou hutný. To mi chutná.
S Pensy jsme ti zabalili.
Do Paříže.
Dobře. Díky.
Vybrala odvážné kousky, říkal jsem si, že to zmíním.
- Jo? - Jo.
Červené šaty.
- Do prdele. - Proč ne?
Na ministerstvo vnitra? Červená není to pravé.
Myslím, že to bylo na ten ples, na který jdeš s Austinem Dennisonem.
Není to ples.
Jo. Dlouhé šaty.
- Červené? - Jo.
Řekl jsem jí, ať ti zabalí černé.
Tak se můžeš trochu uklidnit.
Není to maturitní ples. Můžu jít v obleku.
To zas ne.
Co se děje teď?
Se mnou? Nic.
Doslova nic.
Dobře.
Sbalil jsem ti kufr.
Nikdo to po tobě nechtěl.
Frances jde na výstavu květin v Chelsea vybrat cibule.
Pozvala mě, ať jdu s ní.
Nechoď.
Nemám nic jiného na práci.
To jsem nemyslela, když jsem říkala, že ti něco najdeme.
Co jsi myslela?
To nevím. Ještě nevím, jak všechno funguje.
Nemám na to teď mozkovou kapacitu.
Chceš jet taky? Na ten výlet?
- Do Paříže? - Jo.
Abych držel hubu v Paříži místo v Londýně?
Hale.
Seděl na hotelu a ošukal tě, až se vrátíš?
Je to tak zlý?
Oblečeš si ty červené šaty?
Nechci, aby z nás byl bizarní pár, co se snaží svůj vztah oživit,
když to už není možný.
- Byl to tvůj nápad. - Abys jel se mnou.
Ty červený šaty ne.
To není hezký.
Věděla jsem, že je to špatný nápad.
- Co? - Další zkurvená jízda na kolotoči.
Naser si, Kate.
Myslím to vážně.
Nevím, jak to manželství napravíme, ale tohle jsme ještě nedělali.
Slušnost říká, že jestli to chceme vyřešit,
nekřič „rozvod“ pokaždý, co otevřu pusu.
Říkáš ale samý blbosti.
To byl vtip.
Nebyl vtipný.
Měla jsem mít projev v Chatham House.
Ale kvůli té cestě do Paříže nemůžu.
Máš říct, že jsi na mě pyšný, protože jsem souhlasila s proslovem.
- Proslovy nesnáším. - Vážně?
Souhlasila jsem, protože tě poslouchám.
To všechno mění.
Prones ho ty.
Ten proslov.
Budeš skvělý. Pak půjde všechno líp.
To nechceš.
Ale chci.
Dělala jsem, co mi šlo, když jsi byl velvyslanec.
Neohrožovalo tě to, byl jsi z toho nadšený.
Snažím se ti vyrovnat.
Chceš mě ukonejšit?
Možná. Zabírá to?
Tohle není fér.
Zabírá to.
Neuplatíš mě nějakým proslovem v Chatham House.
Vidím podstatný důkaz, co ukazuje opak.
Návrh zněl „Diskuze s teroristy“,
což odporuje americké politice.
Šla jsem do PR sekce a tam mi řekli, že komunikace je klíč.
Co je to?
Proslov v Chatham House.
Začneme obecnou myšlenkou, že komunikace je klíčová.
Pak detaily o pádu Sovětského svazu a jednání v Bosně.
Ronnie, letí do Paříže. Ten proslov nepronese.
Pronese ho on.
Pan Wyler.
Proto je to zpátky v kalendáři. Upustí od pravidla Chatham House.
Řekl, ať pošlu kopii Billie Appiahové.
Nepošlu ho, dokud neodsouhlasíš název.
Madam, došlo k omylu.
Beru za to zodpovědnost.
Je toho na mě moc s tou Paříží a se vším ostatním.
Někdo si myslel, že by byl dobrý nápad,
kdyby pan Wyler pronesl váš proslov.
Proslov v Chatham House.
Jo. Já.
- Madam. - Hal je jako dostihový kůň.
Závoďte s ním nebo zbourá stodolu.
Znáte pravidlo Chatham House?
Vše, co řeknete, se dá citovat,
ale nemůže vám to být připsáno.
Škodí to posilování veřejného mínění.
Dobře.
Pan Wyler požádal o upuštění od pravidla pro ten projev.
Dobře.
Chce, aby ten proslov dostala Billie Appiahová.
Děkuji.
Madam, je čas jít.
Naše původní řečnice musela neplánovaně změnit svůj program.
Její místo se pokusí nahradit
její manžel, velvyslanec Hal Wyler.
Děkuji.
V Bosně jsme začali vyjednávat
pár dní poté, co Suljić zahájil bombardování,
které málem zabilo ženu, která se stala mou manželkou.
Měl jsem za úkol strávit více času s tím mužem v zamčeném pokoji
než v nemocnici s Kate.
Při prvním setkání jsem mu odmítl potřást rukou.
Začátečnický tah.
Nejspíš to mír o rok zdrželo.
Komunikace není klíčová.
Diplomacie neotevírá dveře pouhým otočením zápěstí.
Diplomacie nikdy nezabere.
Nikdy kurva nezabere.
Diplomacie je 40 dní a nocí v hotelovém pokoji ve Vídni
a poslouchání stále stejných prázdných frází.
Opíjení se na baru.
Pořád dokola poslouchat samé ne.
Budou nesouhlasit, ale nenechte se tím zastavit.
Požádejte mě, ať odejdu. Tím se zostří vyjednávání.
Řekněte, že mě sem poslali jako urážku vás obou,
ale můžete se nad to povznést.
Diplomacie nikdy nezabere.
KOMUNIKACE JE KLÍČ
Než se to povede.
Obětoval jsem 30 let svého života pro dva okamžiky.
Když nepřátelé stáli na krví nasáklé zemi...
a potřásli si rukou.
Tomu bych dal dalších 30.
V druhém kole jednání se Suljićem...
jsem mu podal ruku.
O dva roky později to byl unavený muž, co toužil po míru
a společně...
jsme ukončili válku.
Jedna z otřepaných pravd zahraniční politiky je,
že mluvit s nepřáteli legitimizuje jejich jednání.
Mluvte se všemi.
Mluvte s diktátorem a válečným zločincem.
Mluvte s chudákem o tři stupně níž, kterého štve, že sedí
v druhém autě, že možná změní názor.
Mluvte s teroristy.
Mluvte se všemi.
Selžete znovu a znovu.
Oklepejte se a selžete znovu. Protože možná...
Možná.
Jo.
Rádi bychom vám pomohli.
Vaše žádost je bohužel zcela nemožná.
Proč?
Naše vláda není připravena na zhoršení vztahů s Ruskem.
- Ani naše. - Samozřejmě.
Doufáme ale, že budeme hrát klíčovou roli u konce ruských konfliktů.
Na budování mostů mezi stranami jsme vydali značný čas.
Obdrželi jsme silný náznak, že by to Moskvu příliš neznepokojilo.
Bez ohledu na to, zda se Moskvě uleví, nebo ne,
jejich veřejná reakce to nebude reflektovat.
Lenkovova skupina hodila na vaše vojáky v Mali
masakr, který sama spáchala.
A teď to vypadá, že hodili na Írán útok na Británii.
Nepřijde vám to jako lákavá nabídka?
Kdybychom měli jistotu,
že Moskva to zatčení neodsoudí,
zvážila byste ten návrh o něco více?
V těchto časech si přejeme, abyste byli stále členem Evropské unie.
Možná bychom jako skupina našli řešení.
Ale samotná Francie, i když vzdáváme upřímnou soustrast vaší ztrátě,
naše odpověď je bohužel stále ne.
- Skutečně inspirující. - Děkuji.
- Rád jsem vás viděl. Děkuji. - Pane Wylere.
- Blahopřeji. Bylo to skvělé. - Jste nějaký překvapený.
Skvělá řeč. Působivá.
Děkuji. Byli jste skvělí posluchači.
Můžete mi věnovat chvilku?
Jistě.
Tady to možná nebude nejlepší.
Dáme si něco k jídlu?
Vrátím se do hotelu a udělám nějakou práci.
Dobře.
Vím, že jsme věděli, že to bude marné,
ale hodně by mi pomohlo,
kdybych mohla v Bílém domě říct,
že jsem pro to udělala vše.
- A neudělala? - Působila jsem nesouhlasně.
O tom se ví, že roztřese zem.
Kdybych měla možnost skutečně promluvit...
Svůj postoj by s oběma v místnosti nezměnila,
jak jste řekla při příjezdu.
Hledala příležitost, jak mi vynadat za Brexit.
- O samotě bude souhlasit. - Bezva.
Můžete ji odtáhnout na té večerní akci a dokončit to.
Já ne, vy.
Přerušil jsem vás.
A pak jsem nesouhlasně zavrtěl hlavou.
To ženy rozčiluje.
Všimla si toho.
Nemusíte o tom mluvit,
ale vytvoříte si nevyřčené pouto kvůli společnému rozčilení.
Na mě.
Pojďme se najíst.
Nemyslíte, že to je zjednodušený pohled na věc?
Co?
Vejdu tam, zakoulím očima a řeknu: „Muži.“
A ona odpoví: „Já vím, mon dieu.“
- Když to řeknete takhle... - Jak to mám říct?
Tak, že Spojené státy už v EU nemají žádný hlas.
To jsme byli my, pak přišel Brexit
v jedné z velkých vlastních ran moderních dějin.
A vy tam teď nemáte ucho, oko nebo ústa.
V EU?
Jo.
Nebyli jste naše ústa.
V naší nepřítomnosti nám tak nikdo neříkal?
Možná.
Tohle okno už pro vás neděláme.
Do Evropy.
Francie by mohla.
Není to vynález kola.
Rayburn se o tom zmínil v projevu před pár dny.
Jo.
Takže to není tak, že něco dělají pro nás,
ale pro svého nového tichého partnera, vás.
Jen do toho.
Co?
Čekám na záplavu skomírajícího odporu.
Ne. Myslím, že máte pravdu. Právě s vámi souhlasím.
Takže namítáte hlasitě a rychle,
ale souhlas vyjadřujete mlčením.
Zrovna jsem jedla.
Děláte to i bez jídla.
Poznám, kdy souhlasíte, protože beze slova odejdete.
To nedělám.
Dělám.
Je to hrozný.
Je to roztomilé.
Když víte, co se děje.
Do té doby je to matoucí.
Byl jste někdy v personálu?
Odpověď znám.
Četla jsem o vás na internetu. Nebyl.
Asi ne.
Šel jste od velké vůdčí pozice k ještě větší.
Personál mluví rychle,
zkrátí složitost do fráze, kterou si zapamatuje při čůrání.
Nádhera. Budu si to pamatovat.
Je to pravda. Nikdo nechce být informován. Musíte je zahnat na záchod.
Zvlášť když je řeč o tom, že ženám vyřezávají jazyky.
Kazí to náladu.
Promiňte, to je Hal.
Prosím.
Ahoj.
Jak to šlo?
Podle očekávání.
Zkusíme to znovu večer na té akci.
Jak šla ta řeč?
Dobře.
Jsi netypicky skromný.
Máš pravdu. Šlo to skvěle.
Byl tam jeden toryovský poslanec.
Zoufale si se mnou po tom chtěl promluvit.
- Večer s ním jdu na skleničku. - Kdo?
Merritt Grove?
Grave? Grove?
Sejdeš se s ním?
- Říkal, že je to naléhavé. - Hale, proboha.
Chtěl mluvit s tebou, ale jsi pryč.
Chce mluvit se mnou, ale ne kvůli názoru Wylerů.
Chce mluvit se zástupcem prezidenta Spojených států.
Nadechni se, prosím. Řekl jsem mu to. Přesně to jsem řekl.
Řekl jsem: „Hele, s nikým nespím. Jsem manželka na okrasu.“
Nabídl jsem, že ho spojím s Billie,
- ale to nechtěl. - To jsi snad neudělal.
Neudělal. Nechtěl s ní mluvit.
Snad jsi nenabídl, že zavoláš šéfce kanceláře Bílého domu
kvůli někomu, kdo ti podlézal na večírku.
- Kate. - Kolika způsoby se budeš natřásat
- před Billie Appiahovou? - Řekl jsem ti to dvakrát a zopakuju to.
Nechtěl mluvit s Billie Appiahovou.
Ucházíš se o post ministra zahraničí.
Cože?
Řekl jsi mi, ať ho spálím.
Ať sejmu posranýho ministra zahraničí.
Proto?
- Chceš být ministrem zahraničí? - Ježíši Kriste.
Má pozice viceprezidentky tě měla zaměstnat,
než si najdeš lepší práci?
- Teď říkáš bludy. - Poslouchej mě.
- Nesejdeš se s ním. Rozumíš? - Ne.
Nerozumím, protože to bych vypadal jako pitomec.
- Jak se jmenoval? - Merritt Grove.
Moje kancelář mu zavolá a tu schůzku zruší.
Nebudeš mu volat. Nebudeš volat nikomu, rozumíš?
- Víš co, Kate? - Nikomu.
Teď jsme kámošky.
- Voláte na pokec? - Dobře.
Jste v pořádku?
Kdo je Merritt Grove?
Poslanec.
Tory. Vy byste ho označili jako soucitného konzervativce.
My mu říkáme starý.
Pracovala jste s ním?
- Minimálně. - Aha.
- Jste nemocná? - Ne.
Hal se s ním setkal na jednom setkání a snažil se ho spojit s Bílým domem.
Chtěl mluvit s prezidentem?
Nevím. Chtěl s někým rychle mluvit
a Hal mu nabídl vedoucí kanceláře,
o čemž i pan Grove věděl, že je absurdní.
Tak Hal nabídl sebe.
Nemůžu se s ním pár dní vidět. Jsem v Paříži.
Groveovi záležitosti nikdy nepočkají. Je trochu hysterický.
Můžu ho ignorovat, nebo za ním poslat někoho jiného?
Jistě. Delegujte.
- Nespálím tím most? - Ne.
Hodně zdaru s Galy.
Promiňte, ale musím se projít.
- Můžeme se projít. - Nemusíte chodit.
Samozřejmě.
Tak jsem to nemyslela. Jsem...
Pojďme se projít.
Warrene, mluvíme za pochodu.
Všechno v pořádku?
Jo. Nedělejte si starosti. Je to...
osobní... To je fuk.
Nechci vyzvídat.
Nevyzvídáte. Rozpouštím se před vámi.
Měli bychom probrat Francouze.
Takhle vypadá rozpouštění?
- Nepřijde vám to? - Ne.
Když zpocená vběhnete do mé kanceláře s instrukcemi,
- to vypadá, jako když se rozpouštíte. - Bože.
Ještě jednou. Roztomilé, když to poznáte.
Hodně se potím.
Nesouvisí to s mým rozpoložením.
Moje manželství je u konce.
Zase.
Myslel jsem, že to už začalo.
Začalo a pak...
se to zastavilo.
Bože.
Budu zvracet.
Procházím se podél Seiny a stěžuju si na svoje manželství.
Je mi z toho...
- Můžeme zastavit. - Ne.
Vyzývám vás, abyste to ze sebe dostala,
protože pocení souvisí s vaším rozpoložením a už začalo.
Myslím, že je záslužné
zkusit všechno možné pro zachování vztahu. Nebo ne?
To je definice mé celoživotní práce.
Není nic, co si nejde vyříkat.
Jistě.
Ale v určitou chvíli...
Jsem pitomec, protože jsem se nepoučila z něčeho, co jsem prožila tisíckrát.
Ne.
V tuhle chvíli jsem úplný pitomec.
Možná jste slušný člověk
v době, kdy slušnost přišla o vliv na veřejnou představivost.
Prý bylo plno.
Pošlu ti ukázku.
Musím končit.
Dobře.
- Volala vám? - Jo.
Je naštvaná?
Snaží se být opatrná.
Asi v sobě nemá dost kofeinu. Je to medvědí služba národu.
Setkám se s tím mužem z Chatham House.
Ronnie bude dělat poznámky, ať to vypadá jako oficiální schůzka.
- Vážně? - Nejlepší způsob na učení, ne?
Co kdybych jel s vámi a seznámil vás?
Pane, dnes nemám skvělý den. Shodneme se, že nepojedete?
Myslíte, že pětiminutové seznámení zničí republiku?
Fajn. Pět minut.
Celý tenhle podnik je porézní.
Úmyslně.
Pořádáme večírky, lidi k nám chodí.
Chodím do literárních spolků, žvaním o řešení konfliktů,
zatímco piju starý a ne zrovna dobrý portský
a někdo si chce promluvit.
O tohle nám přece jde, ne?
Jste bystrý jako liška a jednou to tu povedete,
ale Archibald Highnostil nám neřekne ani slovo,
když budou poznámky dělat 12letí Ronnie.
Existuje hranice.
Je porézní, ale je tu.
A když ji přeskočíte,
my ostatní to musíme napravit.
Lidé jako Ronnie musí sedět na schůzích a dělat poznámky,
abychom světu dokázali, že schůzku s Bílým domem nejde zaplatit.
Myslím, že byste se měl zamyslet, jestli opravdu chcete navrhnout...
že prodávám přístup, Stuarte.
Říkal jsem mu, ať nechodí. Ale řekl pět minut.
Moc mě to mrzí. Můžu to zkusit celé zrušit.
Netrapte se tím.
Pět a pak jde.
Jo. To hodně štěstí.
Děkuju, madam.
Paní velvyslankyně?
Řekněte ministru zahraničí, ať jede beze mě.
- Jistě, madam. - Díky.
Ráda vás vidím.
Jsem ráda, že jste přišla.
- Můžeme si na chvíli promluvit? - Jistě.
Chodím na zdejší akce a s každým strávím pár minut o samotě.
Chovám se k nim jako k jednotlivcům.
Ne jako k davu.
Korunoval se sám.
Napoleon.
To všechno značně zjednodušuje.
Opravdu.
Požádáte mě o laskavost.
Bezpochyby mi to zlepší život.
Přemýšlela jste o té nabídce?
Ano. Nicméně ta britská žádost není taková, jak popisujete.
Proč ne?
Zatčení na francouzské půdě by obvykle provedla francouzská policie.
Londýn požádal, aby se velení ujala jejich speciální složka.
Musí pomstít 41 padlých námořníků.
Britské zvláštní jednotky na místě při zadržení Lenkova...
je dobrý začátek.
Je to velmi neobvyklá žádost.
Protože je důležitá pro našeho dobrého přítele, Spojené státy,
zdráhavě vám ji schválíme.
Ceníme si toho.
Musím vyjádřit překvapení, že současný americký kabinet
poté, co hlasitě oznámil rozchod s minulostí
tak silně lobbuje pro mimoprávní atentát.
Mluvíme tu o zatčení.
Kolegové z rozvědky mi řekli,
že Britové nehodlají nechat Romana Lenkova odjet živého.
Děkujeme za vrácení 26 soch.
Británie učiní taktéž.
Tolik výmluv.
...s vaší vůdčí rolí? Je to minulost?
- Omluvte mě. - Dobře.
Kate?
Velvyslankyně.
Schválila to.
Výborně.
Mají tam šampaňské. Co říkáte na přípitek?
Necítím se dobře. Vrátím se do hotelu.
- Doprovodím vás. - To nemusíte.
Kate.
Mám tu ZVM pro slečnu Parkovou, má chvíli?
Neuvěřitelné.
Můžeš jí říct, ať se nám ozve, až bude mít chvilku?
To se nestane.
Možná je nemocná? Nebere nám telefon.
Pane Wylere?
Dejte mi s ním půl hodiny.
- Vysvětlím to. - Ne, pane.
Řekni mu, že už jdu.
Velvyslankyně...
Velvyslankyně šílí pokaždý, když otevřu pusu.
- Nenechte se rozhodit. - Hale.
Přesvědčila vás, že jsem opice s brokovnicí,
ale někdy je omluva jen omluva.
„Chtěl jsem ti koupit drink, teď už nekoupím. Promiň.“
- Koupím mu dva drinky. - Od vás je nechce.
Jste z ministerstva, prostě mu kupte licinej cabernet. Dvakrát.
Pane Grove, Ronnie Buckhurst, pracuji se Stuartem Hayfordem.
- Musí vyřídit hovor. Hned přijde. - Kdo?
Stuart Hayford. Zástupce vedoucího mise londýnské ambasády.
Kde je pan Wyler?
Velvyslankyní je paní Wylerová. Požádala pana Hayforda.
Ne.
Ocenila bych chvíli o samotě.
Vemte si aspoň můj kabát. Mrzne.
Jsem v pohodě.
To vidím.
Dejte mi ten podělanej kabát.
- Hrál jste to na mě? - Cože?
Žádáte o zatčení, i když chcete atentát?
Vůbec netuším, o čem to mluvíte.
Vražda Lenkova.
Francouzská policie dostala pokyn nezasahovat.
Zatímco britské speciální jednotky podniknou razii jako na bin Ládina,
aby sejmuly Romana Lenkova.
- To je absurdní. - Ale děje se to.
- My lidi nezabíjíme. - My taky ne.
Až na to, kdy to uděláme.
Trowbridge by to neudělal. Byl by to konec jeho vlády.
A proč?
Když Lenkova zatkne,
zjistí, kdo ho najal, a rozpoutá pro ně peklo,
to za něco stojí.
Mrtvý Lenkov mu nepomůže.
Říkal, že je to pomalé.
- Zatčení. - Takže vydal rozkaz zabít?
- Vypadá to tak. - Ne.
Pokud ovšem...
- Co? - Existuje výjimka.
Podle zákona o tajných službách, ale vyžaduje autorizaci.
- Schválil to. - To nemůže.
- Potřebuje souhlas a podpis. - Koho?
Mě.
Možná mi ta žádost unikla.
Nepošle vám žádost o zabití do e-mailu.
Žádost o určitý typ schůzky, na které ji schválíme.
- To je váš pracovní telefon? - Ano.
- Vládní telefon? - Tam by to poslali.
- Dejte mi ho. - Dejte mi chvilku.
Co... co to děláte?
- Warrene! - Co to kurva je?
Mrtvý Lenkov se hodí jen těm, kteří ho najali.
Pokud ho chce premiér Nicol Trowbridge mrtvého...
Najal ho Nicol Trowbridge.
Očekával jsem pana Wylera.
Nechci mluvit s nikým z vaší ambasády.
- Pane Grove. Omluvte to zpoždění. - Pane Grove. Merritte!
Jakékoli stanici na tomto kanálu,
toto je Dolphin 3-6, vysílající naslepo.
Jakékoli stanici na tomto kanálu,
toto je Dolphin 3-6, vysílající naslepo.
Jakékoli stanici, toto je Dolphin 3-6.
Předvídali jsme selhání komunikace. Vysíláme naslepo.
Dolphin 3-6, nic neslyšíme. Konec.
Překlad titulků: Kristina Sucurova