TIDLIGERE PÅ THE DIPLOMAT
Hei sann.
Er du her for å treffe meg?
- Nei, dessverre. - Balakin.
Lenkov-gruppen er uavhengig. Som mange andre grupper...
STOUDT VINHANDLERE
...med bevæpnede analfabeter,
hevder de å ha forbindelser i Kreml.
Roman Lenkov har barn med en kvinne i Cap d'Antibes.
Han vil være der denne måneden.
- De tilbyr oss Lenkov. - Russland... sto ikke bak?
- Skal du erstatte Ganon? - Hva?
Utenriksministeren er ferdig... Det bør bli deg.
- Vi sier ja. - Samme her.
- Statsministeren vil mislike det. - Han blir med.
Presidenten vil Storbritannias beste.
Tror han faktisk at å arrestere en navnløs russisk mafioso
vil svare for 40 døde tjenestemenn?
- Hva sa du? - Jeg sto helt stille som en jævla idiot
mens Ganon overkjørte meg.
Jeg må ringe Dennison og si hvordan vi ligger an.
Du kan ringe ham i morgen.
Ambassadør?
Det har skjedd noe merkelig. Pratet du med statsministeren i går?
- Om å arrestere Lenkov. - Ja.
- Var han misfornøyd? - Ja.
Men ved daggry elsker han det.
- Er det sant? - Begeistret.
- Over å arrestere én mann. - Og ikke drepe en haug russere.
Merkelig, hva?
Han kalte meg en skam da jeg kom med det.
Husker du da jeg sa at jeg ville gjøre ham til en stor statsmann?
- Noe jeg absolutt ikke gjorde. - Men det hørtes bra ut.
Ja.
Tror du han trodde på det?
Kanskje.
Roylin sa at det egentlige problemet er et valg i Skottland.
Utenfor et valgår.
- Suppleringsvalg. - Hjelper arrestasjonen ham?
En rettssak setter Storbritannia på kartet igjen.
Det er ganske bra.
Det er flott.
Vi unngår en krig med Russland.
Ganon og jeg drar til Paris for å snakke med franskmennene.
Om arrestasjonen?
Ja. Statsministeren vil bruke britiske spesialstyrker.
Fotomulighet.
Våre soldater i dødelig utstyr som kommer med Lenkov. Det...
Franskmennene vil hate det.
Ja. Vel, de tåler det.
- Hei. - Hei.
- Vil du bli med til Paris? - Med deg?
Nei, dessverre. Med... Vi trenger ikke å ta det nå.
Nå må vi det.
Anu Kapoor.
- Fra UD? - Ja.
Liten, redd fyr?
Han er vel vanlig størrelse.
Hvorfor skal jeg til Paris med ham?
Ganon synes ikke at han og Dennison bør be om tjenesten.
- Han synes du bør gjøre det. - Med Anu?
Kanskje han vil ha et sterkere amerikansk nærvær
og mindre britisk, for det reagerer Frankrike på.
Du skal få brifing om Fournier. Det er ham du skal møte.
Innenriksminister.
Jeg bør si det til Dennison.
- Jeg tar det. - Jeg var nettopp der.
Vi snakket om det. At han og Ganon skulle til Paris.
Ok.
Det er litt rart at det nå er meg og ikke ham,
og nå skal jeg ikke ringe ham?
Er det?
Du skal møte representanter
fra Fiskernes nasjonalorganisasjon.
- Hei. - Hvordan går det?
- Hal Wyler. - Har Langley...?
Flagget det.
- Jeg tror han kan være nyttig. - Mer.
Han bidrar med mye kontekst.
Om mye forskjellig.
Eidra.
Han jobbet med Lewis Quainton.
- De traff hverandre på ambassaden. - Ok.
Vi tror Quainton jobber med saudiaraberne.
Uoffisielt. Han var her på ambassaden...
- Du kan ikke bruke Hal Wyler. - Et par samtaler.
- Ikke noe komplisert. - Jeg sier nei.
- Hvorfor? - Spiller ingen rolle.
- Takk for... - Ma'am?
Hvorfor?
Ambassadøren står på en liste.
- Hun eller han? - Hun.
- For hva da? - Noe høyprofilert.
Noe hun ikke kan gjøre hvis mannen jobber for CIA.
Snakk med Hayford. Si at jeg sa at du kan informeres.
Ligg unna Hal.
- Hei. - Hei.
Jeg skal skaffe deg en kopi av rapporten om Lenkovs aktivitet i Mali.
UD sendte ut noe.
- Ok. - Når du prater med franskmennene,
minner du dem på hvordan de fikk juling av Lenkov i Mali.
Jeg ringte Dennisons kontor
og forklarte greia
med at Ganon ville ha noen med lavere rang. Så deg og Anu.
Dennison sa at Ganon allerede hadde ringt,
og han likte ikke Ganons plan,
så han tar turen selv.
Med deg.
Ok.
- Hei. -Å, gud. Jeg skulle ikke...
- Beklager. - Nei, det går bra.
Jeg pakker... Jeg skulle pakke for ambassadøren.
Skal du dra? Jeg kan pakke for begge.
- Hvor da? - Paris.
Jeg vet ikke. Kanskje.
Hun skal i møte hos Innenriksdepartementet.
Det er mye for Innenriksdepartementet.
Det er et arrangement på kvelden.
Hun går alltid i svart. Kontoret håpet på noe mer livlig.
- Vil hun hate det? - Hun vil ikke bruke det.
- Hva er kleskoden? - Jeg vet ikke helt,
men utenriksministeren skal visst gå i smoking.
- Er du klar? - Sett deg.
- Har du kjøpt smørbrød? - Ikke ennå.
Vi kan kjøpe noe og komme tilbake hit, hva?
Sett deg i tre sekunder.
Magen min brøler.
Billie Appiah vil at jeg skal informeres om ambassadøren og en liste.
Utenriksminister?
Nei.
Visepresident.
Ok. Stilig.
- Hvorfor er du så rar? - Ba hun meg informere deg?
Ja.
Visepresidenten forsvinner. Og de vil kanskje ha Kate.
Nå snart.
Ja.
Seks stykker vet om det. Og nå du.
- Redd for at jeg ikke holder tyst? - Nei.
Hvorfor er du informert?
- Er du en av seks? - Sju nå.
Hvorfor?
Fordi hun ikke er VP-materiale.
De vil at du skal gjøre greia di.
Ja.
Så flott!
Jeg er sulten.
Gratulerer.
Jeg må tilbake til DC.
Hvis det går bra.
Når?
Jeg vet ikke.
En uke, en måned, et år?
Nei. Kanskje fire måneder.
Hvis det skjer.
Ambassadøren hater det.
Hun gikk visst i grå dress.
- Ambassadøren. - Ja.
Var det deg?
Hun fikk en dress. Det er ingen ring.
Du ba meg ikke dra til Kairo.
Det var ikke planlagt.
Å ødelegge karrieren min?
Hvis du tror at jeg...
Du ville offentliggjøre et forhold som snart tar slutt.
- Sett deg. - Hvorfor?
Det tar ikke slutt.
- Jeg tror det nettopp gjorde det. - Eidra.
Hent tirsdagsrapporten. Jeg vil gå gjennom den med deg.
Eidra.
Forlat kontoret mitt. Nå.
Jeg tror ikke det ender opp slik, men vi kan ta en titt før...
Beklager. Jeg kan ikke snakke om dette med deg her.
Darya ringte meg, og jeg ringte ikke tilbake. To ganger.
- Be Jill ringe henne. - Jill er opptatt.
Det er du også.
Jill prøver å gjenåpne stasjonen i Afghanistan.
Jill prøver å få folk ut.
Hun gjør alt jeg skulle gjøre.
- Skal jeg ringe Darya? - Det er ikke poenget.
- Eller jo, men... - Hva er poenget?
Jeg dumpet henne.
Som alle andre har gjort med alle afghanere
gjennom tidene.
Du lærte henne opp, hva? Hun kan søke om stipend.
Hun får det ikke.
- Alle driver med noe annet. - Ja.
Prøver å unngå væpnet konflikt mellom Russland og NATO.
Du søler skikkelig.
- Nei. - Jo.
De kaster oss ut når de ser at vi skitner til stedet.
Ikke spis dårlige britiske croissanter.
Du får ekte vare i morgen.
I ditt parisiske budoar.
Ja, men jeg liker de britiske.
De er brødete. Jeg liker det.
Jeg og Pensy pakket for deg.
For Paris.
Ok. Takk.
Hun tok noen dristige valg. Jeg følte jeg burde involvere meg.
-Å ja? - Ja.
Rød kjole.
- Faen ta. - Hvorfor ikke?
Hos innenriksministeren? Rødt blir ikke riktig.
Jeg tror det var til ballet du skal på med Austin Dennison.
Det er ikke et ball.
Jo. Lang kjole.
- Rød? - Ja.
Jeg ba henne pakke en svart.
I tilfelle du vil tone det litt ned.
Det er ikke skoleball. Jeg kan gå i dress.
Ikke gå så langt.
Hva skjer nå?
Med meg? Ingenting.
Bokstavelig talt ingenting.
Ok.
Jeg pakket vesken din.
Ingen ba deg om det.
Frances skal til blomsterutstillingen i Chelsea for å finne løk.
Hun ba meg bli med.
Ikke dra.
Jeg har ikke noe annet å gjøre.
Det var ikke det jeg mente da jeg sa at du skal få ting å gjøre.
Hva mente du?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke funnet ut av alt ennå.
Jeg har ikke så mye plass i hjernen nå.
Vil du bli med? På turen?
- Til Paris? - Ja.
Holde kjeft i Paris i stedet for London?
Hal.
Sitte på et hotellrom og så knulle deg?
Er det så ille?
Tar du på deg den røde kjolen?
Jeg vil ikke at vi skal bli et par som prøver å holde det spennende
etter kneika.
- Det var din idé. -Å bli med på turen.
Ikke den røde kjolen.
Ikke snilt.
Dette var en dårlig idé.
- Hva da? - Enda en tur på karusellen.
Faen ta deg, Kate.
Jeg mener det.
Jeg vet ikke hvordan vi skal reparere ekteskapet, men vi har ikke gjort det før.
Skal vi få dette til å fungere,
kan du ikke rope "skilsmisse" hver gang jeg sier noe.
Du sier så mye dumt.
Det var en spøk.
Det var ikke morsomt.
Jeg skulle holde tale i Chatham House.
Men jeg kan ikke på grunn av turen til Paris.
Du skal si at du er stolt fordi jeg gikk med på en tale.
- Jeg hater taler. - Gjør du?
Jeg sa ja fordi jeg hører på deg.
Det gjør stor forskjell.
Du kan ta det.
Talen.
Du herjer. Det er bare positivt.
Det vil du ikke.
Jo, faktisk.
Jeg gjorde ting jeg var flink til da du var ambassadør.
Du følte deg ikke truet. Du var begeistret.
Jeg prøver å takle situasjonen.
Du blidgjør meg.
Kanskje. Fungerer det?
Det er urettferdig.
Det fungerer.
Du kan ikke kjøpe meg med en tale i Chatham House.
Det finnes bevis på det motsatte.
Tittelen var "Å snakke med terrorister",
som på en måte er mot USAs regler,
så jeg gikk til PR, og de liker: "Kommunikasjon er nøkkelen."
Hva er dette?
Chatham House-talen.
Den begynner med at kommunikasjon er nøkkelen,
og så tar den opp Sovjetunionens fall og Bosnia-samtalene.
Hun skal til Paris, Ronnie. Hun holder ikke Chatham House-talen.
Nei, han skal det.
Mr. Wyler.
Derfor er den i kalenderen igjen. Han dropper Chatham House-regelen.
Han ba meg sende en kopi til Billie Appiah.
Jeg gjør ikke det hvis du misliker tittelen.
Det er en misforståelse, ma'am.
Jeg tar ansvaret.
Jeg har tenkt på Paris og alt det andre.
Noen mente det var lurt
at Mr. Wyler skulle holde talen.
Chatham House-talen.
Ja. Jeg.
- Ma'am. - Hal er som en veddeløpshest.
Han må få løpe, ellers ødelegger han låven.
Kjenner du Chatham House-regelen?
Alt du sier kan siteres,
men det kan ikke tilskrives deg.
Det er dårlig for imaget.
Ok.
Mr. Wyler har bedt om å droppe Chatham House-regelen.
Ok.
Han ba om å få talen sendt til Billie Appiah.
Takk.
Ma'am. Det er på tide å dra.
Vår opprinnelige taler måtte plutselig av gårde.
Den som skal fylle hennes sko,
er hennes ektemann ambassadør Hal Wyler.
Takk.
Vi startet Bosnia-samtalene
få dager etter at Suljic startet en bombekampanje
som nesten drepte kvinnen som nå er min kone.
Min jobb var å tilbringe flere timer i låste rom med ham
enn på sykehuset med Kate.
Første gang nektet jeg å ta ham i hånden.
Nybegynnerfeil.
Det utsatte nok freden med et år.
Kommunikasjon er ikke nøkkelen.
Diplomati åpner ikke dører med en omvending.
Diplomati fungerer aldri.
Det fungerer faen meg aldri.
Diplomati er 40 dager og netter på et hotellrom i Wien
der man hører på de samme tomme samtalepunktene.
Å bli full i minibaren.
Å få "nei" om og om igjen.
Svaret blir "nei", så ikke stans når du hører det.
Be meg forlate rommet. Det skrur det opp et hakk.
Si at jeg ble sendt hit som en fornærmelse for begge,
men hev deg over det.
Diplomati fungerer aldri.
KOMMUNIKASJON ER NØKKELEN
Før det gjør det.
Jeg har ofret 30 år av livet mitt for to øyeblikk.
Da fiender sto på blodig jord... og tok hverandres hender.
Jeg hadde gitt 30 til.
Andre runde med Suljic...
...tok jeg ham i hånden.
To år senere var han en sliten mann som håpet på fred,
og sammen...
...avsluttet vi krigen.
En av utenrikspolitikkens dumme floskler
er at å snakke med fiendene legitimerer dem.
Snakk med alle.
Snakk med diktatoren og krigsforbryteren.
Snakk med stakkaren som er sint for at
han må sitte baki bil nummer to. Han kan snu.
Snakk med terrorister.
Snakk med alle.
Mislykkes, og mislykkes igjen.
Ta en pause. Og mislykkes igjen. For kanskje...
Kanskje.
Ja.
Skulle ønske vi kunne hjelpe.
Jeg er lei for det, men det er helt umulig.
Hvorfor det?
Myndighetene vil ikke presse forholdet til Russland ytterligere.
- Ikke våre heller. - Selvsagt.
Men vi håper på å spille en viktig rolle i å avslutte Russlands regionskonflikter.
Vi har investert mye tid i å bygge bro mellom partene.
Vi har fått sterk indikasjon på at dette ikke vil mishage Moskva.
Hvorvidt Moskva blir lettet eller ei,
så vil deres offentlige reaksjon neppe gjenspeile det.
Lenkov-gruppen ga deres soldater i Mali skylden
for en massakre de selv begikk.
Nå har de lagt skylden på Iran for et angrep på Storbritannia.
Hvorfor er ikke dette et godt forslag...?
Hvis vi hadde forsikringer
om at Moskva ikke ville fordømme arrestasjonen,
ville du da vurdert forslaget mer seriøst?
I tider som dette skulle vi ønske at dere fortsatt var medlem av EU.
Da kunne vi funnet en løsning som en gruppe.
Men fra Frankrike alene, med vår dypeste kondolanse,
er jeg redd svaret fortsatt er nei.
- Virkelig inspirerende. - Takk.
- Godt å se deg. Takk. - Mr. Wyler.
- Gratulerer. Det var flott. - Så overrasket du er.
Utmerket tale. Imponerende.
Takk. Flott publikum.
Får jeg et øyeblikk?
Greit.
Jeg vet ikke om dette er rett sted.
Skal vi ta noe å spise?
Jeg bør dra til hotellet og jobbe litt.
Ok.
Vi visste jo at dette var nytteløst,
men det hadde hjulpet for meg
å kunne dra til Det hvite hus
og si at jeg prøvde.
- Gjorde du ikke det? - Jeg tror jeg så misbilligende ut.
Og det pleier å ryste jorden.
Men hvis jeg faktisk hadde fått snakke...
Hun hadde ikke gitt seg med begge to der, slik du sa da vi kom inn.
Hun ville skjenne på meg om Brexit.
- Hun sier ja på tomannshånd. - Flott.
Du kan ta henne til side i kveld og gjøre deg ferdig.
Ikke jeg. Du.
Jeg avbrøt deg.
Og så ristet jeg på hodet.
Det gjør kvinner rasende.
Hun merket det også.
Du trenger aldri å nevne det,
men dere vil ha et uuttalt bånd bygget på delt irritasjon.
Med meg.
La oss finne noe å spise.
Er det ikke litt for enkelt?
Hva da?
At jeg skal gå inn, rulle med øynene og si: "Menn."
Og så vil hun si: "Jeg vet det, mon dieu."
- Når du sier det slik... - Hvordan skal jeg si det?
Som om USA ikke har en stemme i EU lenger.
Vi var det, og så kom Brexit
og et av de største selvpåførte sårene i moderne historie.
Nå har dere verken ører, øyne eller talerør på innsiden.
I EU?
Ja.
Dere var ikke talerør.
Kalte ingen det det i vårt fravær?
Kanskje.
Vi er ikke lenger deres vindu.
Inn i Europa. Frankrike kan være det.
Jeg finner ikke opp hjulet her.
Rayburn sa det i en tale for noen dager siden.
Ja.
De gjør ikke noe for oss,
men for sin nye tause partner, dere.
Vær så god.
Hva?
Jeg venter på flommen av sterk uenighet.
Nei. Jeg tror du har rett. Jeg er enig med deg.
Så... innvendinger kommer fort og høyt,
men aksept formidles best i stillhet.
Jeg spiste.
Du gjør det uten mat også.
Jeg vet når du er enig, for da går du uten å si et ord.
Det gjør jeg ikke.
Jo, det gjør jeg.
Det er forferdelig.
Det er søtt.
Når man vet hva som skjer.
For det kan være vanskelig.
Har du jobbet i staben?
Jeg vet svaret.
Jeg leste om deg på nettet. Du har ikke det.
Nei.
Du gikk fra en stor lederstilling til en enda større lederstilling.
Staben lærer seg å snakke fort
og gjøre noe vanskelig til noe man kan pugge mens man tisser.
Vakkert. Det skal jeg huske.
Det er sant. Ingen vil brifes. Man må jage dem inn på do.
Spesielt hvis det handler om kvinner som får tungene skåret ut.
Det er en gledesdreper.
Beklager, det er Hal.
Vær så god.
Hei.
Hvordan gikk det?
Som forventet.
Vi prøver igjen på den greia i kveld.
Hvordan gikk talen?
Bra.
Ukarakteristisk beskjedent.
Du har rett. Det gikk supert.
Et Tory-parlamentsmedlem
var desperat etter å snakke med meg.
- Vi skal ta en drink i kveld. - Hvem?
Merritt Grove?
Grave? Grove?
Skal du treffe ham?
- Det hastet visst. - Herrejesus, Hal.
Han ville prate med deg, men du er ikke her.
Vil han prate med meg, er det ikke for å få en Wylers perspektiv.
Han vil ha en representant for USAs president.
Trekk pusten. Jeg sa akkurat det.
Jeg sa: "Jeg er ingenting. Jeg er ei trofékone."
Jeg tilbød ham å snakke med Billie,
- men det ville han ikke. - Si at du ikke gjorde det.
Han ville ikke prate med henne.
Si at du ikke tilbød å ringe stabssjefen i Det hvite hus.
for en som smisket for deg i et selskap.
- Kate. - Hvor mange måter skal du smiske
- for Billie Appiah på? - Jeg har sagt det to ganger allerede.
Han ville ikke prate med Billie Appiah.
Du vil bli utenriksminister.
Hva?
Du ba meg ta ham.
Du ba meg ta utenriksministeren.
Er dette grunnen?
- Vil du bli utenriksminister? - Herrejesus.
Var meg som visepresident noe som holdt deg opptatt
til du fant en bedre jobb?
- Du har vrangforestillinger. - Hør på meg.
- Du får ikke møte ham. Forstår du? - Nei.
For da virker jeg som en jævla dust.
- Hva het han igjen? - Merritt Grove.
Kontoret ringer og avlyser møtet.
Du ringer ham ikke. Du ringer ingen. Hører du?
- Vet du hva, Kate? - Ingen.
Nå er vi kompiser.
- Ringer du for å prate? - Ok.
Går det bra?
Hvem er Merritt Grove?
Parlamentsmedlem.
Tory. Du kaller ham sikkert en hjerteløs konservativ.
Vi kaller ham gammel.
Jobbet du med ham?
- Så vidt. - Ok.
- Er du syk? - Nei.
Hal traff ham på et arrangement og prøvde å sette ham i kontakt med Det hvite hus.
Ville han snakke med presidenten?
Han ville snakke med noen omgående,
og Hal tilbød stabssjefen,
noe selv Mr. Grove visste at var absurd.
Så Hal tilbød ham Hal.
Jeg får ikke truffet ham. Jeg er i Paris.
Det haster alltid med Grove. Han er litt hysterisk.
Kan jeg sende noen for å snakke med ham?
Selvsagt. Deleger.
- Brenner jeg ikke en bro? - Nei.
Lykke til med gallerne.
Beklager. Jeg må bare gå litt.
- Vi kan gå. - Du trenger ikke å bli med.
Selvfølgelig.
Det var ikke det jeg mente. Jeg...
La oss gå.
Warren, vi tar det mens vi går.
Er alt i orden?
Det går bra. Det er...
...personlig... Glem det.
Jeg ville ikke snoke.
Det gjør du ikke. Jeg får sammenbrudd foran deg.
Vi bør snakke om franskmennene.
Er dette sammenbrudd?
- Tror du ikke det? - Nei.
Når du kommer svettende inn på kontoret mitt med forklaringer
- ser det ut som sammenbrudd. -Å, gud.
Nok en gang bedårende.
Jeg svetter mye.
Det handler ikke om følelser.
Ekteskapet mitt er over.
Igjen.
Jeg trodde det allerede var i gang.
Det var det, og så...
...var det ikke det.
Å, gud.
Jeg må kaste opp.
Jeg vil ikke gå langs Seinen og klage om ekteskapet.
Det er helt...
- Vi kan stå stille. - Nei.
Jeg ber deg om å fortelle,
for svetten er knyttet til følelsene dine, og har begynt.
Jeg synes at det beste
er å gi et forhold alle muligheter, ok?
Det er hele definisjonen på mitt livsverk.
Man kan snakke om alt.
Selvsagt.
Men på et tidspunkt...
Jeg er så dum som ikke har lært meg det etter tusen ganger.
Nei.
Akkurat nå er jeg jævla dum.
Kanskje du bare er anstendig
på et tidspunkt da anstendighet ikke har grep om folks fantasi.
Bare ståplasser, tydeligvis.
Jeg sender deg et klipp.
Jeg må legge på.
Ok.
- Ringte hun deg? - Ja.
Sur?
Hun prøver å være forsiktig.
Det er nok for lite koffein. Det er ikke bra for landet.
Jeg møter fyren fra Chatham House.
Ronnie blir med og tar notater. Da føles det som ambassaden.
- Seriøst? - Det er den beste måten å lære på.
Hva om jeg blir med og gjør en overlevering?
Jeg har ingen bra dag. Kan vi bare si nei?
Tror du en fem minutters overlevering vil ødelegge republikken?
Ok. Fem minutter.
Hele virksomheten er porøs.
Med vilje.
Vi har selskaper, og folk kommer på besøk.
Jeg drar til litteraturforeninger og snakker om konfliktløsning
mens jeg drikker portvin som er gammel og dårlig,
og noen vil snakke.
Det er jo det vi er ute etter.
Du er smart, og en dag vil du styre dette stedet,
men snobbe-Archibald kommer ikke til å si noe
når tolv år gamle Ronnie tar notater.
Det går en grense.
Den er porøs, men den er der.
Og når du hopper over den,
må resten av oss bruke tid på å gjøre opp for det.
Da må folk som Ronnie sitte i møter og ta notater
for å bevise at Det hvite hus ikke er en tjenesteorganisasjon.
Jeg tror du bør tenke deg om før du prøver å antyde...
...at jeg selger tilgang, Stuart.
Jeg ba ham ikke komme. Men han sa fem minutter.
Jeg beklager. Jeg kan prøve å avlyse.
Ta det med ro.
Fem minutter.
Ja. Lykke til.
Takk, ma'am.
Ambassadør?
Kan du be utenriksministeren om å gå uten meg?
-Ja visst, ma'am. - Takk.
Så hyggelig.
Godt du kunne komme.
- Kan vi snakke litt? - Selvsagt.
Jeg går på arrangementer og gir meg selv noen minutter alene med en av dem.
Jeg prøver å behandle dem som individer.
Ikke en horde.
Han kronet seg selv.
Napoleon.
Det gjorde ting enklere.
Ja.
Du vil be meg om en tjeneste.
Det vil utvilsomt forbedre livet mitt.
Har du tenkt mer på forslaget?
Ja. Men den britiske anmodningen er ikke slik du beskriver.
Hvorfor ikke?
En arrestasjon på fransk jord vil bli utført av fransk politi.
London ber om at spesialsoldatene tar ledelsen.
De må hevne de 41 døde sjømennene.
Britiske spesialstyrker på åstedet når Lenkov tas i varetekt...
...er en begynnelse.
Denne svært uortodokse forespørselen
som er viktig for vår gode venn USA,
vil motvillig innvilges.
Det setter vi pris på.
Men det er overraskende at nåværende administrasjon,
etter å ha brutt med fortiden,
driver så sterk lobbyvirksomhet for et utenomrettslig attentat.
Vi snakker om en arrestasjon.
Mine kolleger på etterretningssiden
sier at britene ikke vil la Roman Lenkov slippe levende unna.
Vi er takknemlige for å få tilbake 26 skulpturer.
Storbritannia vil følge etter.
Så mange unnskyldninger.
...forpliktelse til lederskap? Hører det fortiden til?
- Unnskyld meg. - Ok.
Kate?
Ambassadør.
Hun godkjente det.
Bra jobbet.
De har champagne der oppe. Kanskje en skål...?
Jeg er ikke helt bra. Jeg drar til hotellet.
- Jeg følger deg. - Det går bra.
Kate.
DCM til Miss Park. Er hun tilgjengelig?
Utrolig.
Be henne ta kontakt når hun har tid.
Det skjer ikke.
Kanskje hun er syk? Hun svarer ikke på telefon.
Mr. Wyler?
Gi meg en halvtime alene med ham.
- La meg forklare. - Nei, sir.
Si at jeg kommer.
Ambassadøren...
Hun blir sint hver gang jeg sier noe.
- Ikke la det skremme deg. - Hal.
Hun har overbevist deg om at jeg er en apekatt,
men iblant er en unnskyldning bare en unnskyldning.
"Jeg skulle spandere en drink, men ikke nå. Beklager."
- Jeg spanderer to drinker. - Han vil ikke ha to fra deg.
Du jobber for UD. Du spanderer en kjip Cabernet. To ganger.
Mr. Grove? Ronnie Buckhurst. Jeg jobber med Stuart Hayford.
- Han er i en telefon, men kommer straks. - Hvem?
Stuart Hayford. Sjefsassistent ved USAs ambassade i London.
Hvor er Mr. Wyler?
Mrs. Wyler er ambassadør. Hun ba Mr. Hayford om å møte deg.
Nei.
Jeg vil ha et øyeblikk alene.
Ta frakken min. Det er iskaldt.
Det går bra.
Jeg ser det.
Ok, gi meg den jævla frakken.
- Har du brukt meg? - Hva i...?
Å be om arrestasjon når det er et attentat?
Hva snakker du om?
Attentatet på Lenkov.
Fransk politi har fått beskjed om å trekke seg tilbake.
Mens britiske spesialstyrker utfører et bin Laden-aktig raid
mot Roman Lenkov.
- Det er absurd. - Det er det som skjer.
- Vi dreper ikke folk. - Ikke vi heller.
Bortsett fra iblant.
Trowbridge vil ikke det. Det vil felle regjeringen.
Og hvorfor?
Hvis han kan arrestere Lenkov,
finne ut av hvem som ansatte ham og gi dem helvetesild,
er det verdt noe.
En død Lenkov hjelper ham ikke.
Det gikk for sakte.
- En arrestasjon. - Så han utstedte drapsordre?
- Tydeligvis. - Nei.
Med mindre han...
- Hva? - Det finnes et unntak.
Under etterretningsloven. Men det... krever autorisasjon.
- Han autoriserte det. - Nei.
- Det må godkjennes og signeres. - Av hvem?
Meg.
Kanskje jeg overså en forespørsel.
De gjør ikke sånt med epost.
En forespørsel om et møte der det autoriseres.
- Er det jobbtelefonen din? - Ja.
- En offentlig telefon? - Der de sender sånt.
- Gi meg den. - Et øyeblikk.
Hva...? Hva gjør du?
- Warren! - Hva faen?
En død Lenkov er bare bra for de som ansatte ham.
Hvis statsminister Nicol Trowbridge ønsker ham død...
Nicol Trowbridge ansatte ham.
Jeg ventet Mr. Wyler.
Jeg vil ikke snakke med noen fra ambassaden.
- Mr. Grove. Beklager at jeg er sen. - Mr. Grove. Merritt!
En stasjon denne kanalen,
dette er Dolphin 3-6, sender i blinde.
En stasjon denne kanalen,
dette er Dolphin 3-6, sender i blinde.
Stasjon, dette er Dolphin 3-6.
Vi mistenkte kommunikasjonssvikt. Sender i blinde.
Dolphin 3-6, ingenting hørt. Ut.
Tekst: John Friberg