Vår nya agenda låter så här:
Ett: Ryssland. Två: Ryssland. Tre... Julian?
- Ryssland? - Ryssland!
Välkomna!
I TIDIGARE AVSNITT
- Den oumbärliga Cecilia Dennison. - Systern, inte frun.
Hans fru är död. Du borde ligga med honom.
- Förstår du vad vi pratar om? - Att anklaga Ryssland för attacken.
I morgon, med USA:s utrikesminister.
Trowbridge vill återuppföra belägringen av Leningrad.
- Det låter illa. - Vad fan är det här?
Är du en sådan medgörlig fru att jag vore psykotisk om jag släppte dig?
Ja.
En månad in i Ukrainakriget hade vi uttömt alla diplomatiska åtgärder.
Det låter som om ni vill bomba något. Jag har en lista på ryska måltavlor.
Välj något, så bombar vi det?
- Jag skulle ha föredragit en varning. - Innan hon föreslog sprängmedel?
Sannerligen.
Säg att premiärministern behöver det kungliga prerogativet.
- Säg till vem? - Ett parlamentsbeslut köper en dag.
God kväll! Utrikesministerns kontor för försvarsministern.
Försvarsministern?
- Det är bråttom. - Kommer han hit?
Du gav oss ryska måltavlor att anfalla, de skulle svara med kärnvapen.
- Märkligt att han inte redan är här. - Han behövs inte. Vi ska inget bomba.
Jag gav honom vad han ville så han skulle sluta vilja ha det.
Du gjorde det acceptabelt att vilja ha det.
Och säga att USA ger sitt bifall.
På grund av dig har jag inte längre något inflytande över premiärministern.
Det hände långt innan jag öppnade munnen.
Han tappade bollen, du plockade upp den.
- Det var fräckt av mig. - Fräckt på fel sätt?
- Jag saknar erfarenhet. - Nej.
Jag fick panik och gjorde vad du skulle ha gjort
för det var det första jag kom på.
Du ringde och bad om en lista på måltavlor.
- Det var överlagt och fräckt. - Det var effektivt.
Att få sin allierade att se idiotisk ut inför chefen är inte enda utvägen.
Var det den första saken du provade? Det var den åttionde.
Tänk om det inte fungerar? Jag sa åt honom att bomba Ryssland.
Du har en plan. Det var ett drag, inte slutmålet.
Jag kräks.
Har vi mer?
- Har du ätit? - Nej.
Kom nu. Upp!
- Kom! - Jag behöver bara yoghurt.
Du får ingen jävla yoghurt.
- Okej. - Fan, kolla in pajen.
Är det ost? Nej, ta en som är påbörjad.
- Den här är påbörjad. - Otroligt.
- Herregud! - Eller hur? Jag tar lite ost.
Ta spenatgrejen också.
Ja, ja. Har du den?
Visste ni att vinkällaren är äldre än ert land?
Nej.
Historia på flaska. En del är härsket, förstås.
Vi ska lämna er i fred, sir.
Jag kan inte dricka alla tre ensam. Gör lite nytta och hämta glasen.
Ska vi hämta någon från er personal?
Alla har en Brontë-systers konstitution.
Det är deras plikt att råda mig
men den enda med kurage att prata militära alternativ är en amerikanska.
De försöker nog bara skydda er.
Kreml svarar bara på råstyrka.
Den enda frågan är i vilken form.
De ger er inte militära alternativ, de litar inte på att ni inte använder dem.
- Litar de inte på mig? Så ironiskt. - Litar ni inte på dem?
Det krävs ett gäng galna genier för att hissa upp en man.
När man väl har makten bör man sparka dem i tid.
Sedan är man fast i ett hav av arga gäss som försöker förgöra en.
Dennison har ensamrätt på hög moral, där har jag inget att hämta.
- Vill ni det? - Nej, mrs Wyler. Jag är en ond man.
Jag valde den här vägen då jag dyrkar makt och ville ha ett rått hus mitt i London.
Ett år gick mellan tyskarnas invasion av Polen och blitzen i London.
Mitt land ser inte förgörelsen av Ukraina som en hjärtslitande konflikt.
Det kommer hit. Vi behöver inte föreställa oss. Vi minns.
- Kom igen, då. Ge igen. - Ni är debattör.
- Ni kan spela båda sidorna. - Det är grymt.
Det är kul att titta på.
"Bråk med Ryssland är en barnslig fantasi.
Var inte ett barn, så behandlas du inte som ett."
Det är inte barnsligt. Det är pragmatiskt att se på alla möjligheter.
Finns det en bra, så väljer man inte den dåliga.
Jag är inte rädd att erkänna att den dåliga finns.
Hon har en bra idé. Hon får ordning på det hela.
Ja.
Provocera inte ett land som är redo att avfyra kärnvapen.
- Prova allt. Allt - före det. - Så spännande.
Er stad tvättar svarta rubler dygnet runt. Ni har alla deras pengar. Ta dem.
- Jag borde ringa Bruce. Han jobbar nog än. - Ja, det är tidigt där.
- Andy! - Ja.
- Craig. - Ja.
Jag ringer inte Dean. Han slutar aldrig prata. Ring du.
Och väck Stuart. Vi behöver fler.
- Vad gör du? - Fruar ringer inte, de blandar drinkar.
Du drack nog, så jag gav dig vatten.
Jag var inte en sådan fru. Jag var din partner.
Du kan hoppa in för en kväll.
Jag vill inte ha en kväll. Jag vill vara din partner. För livet.
- Det kan du inte. - Ge mig en chans, så kan jag det.
Du är inte gjord för det, Hal. Du vill och du kommer att misslyckas.
Fan ta dig! Jag gav dig 15 år av mitt liv. Ge mig en chans.
Så att du når Vita huset? Så att du kan styra vicepresidenten?
Så att jag är gift med dig.
- Har du en minut? - Bör jag sätta på mig byxor?
Jag har en lista över saker Kate vill att du tittar på.
Okej. Vad händer?
Trowbridge ger henne chansen att komma på något icke-blodigt.
Okej.
Hon har en plan på 200 punkter som ska vara klar i morgon bitti.
- Jag trodde hon tänkte ringa flygvapnet. - Det var taktik, det här är strategi.
Det är en taktik hon borde ha diskuterat med sin personal.
- Cowboy-grejen funkar inte här. - Den gjorde just det.
Vet ni vad...?
Du kunde fråga Kate om hur det är att jobba med en oförutsägbar ambassadör.
Men hon är upptagen, så kliv ner från din höga häst och ring några samtal.
Jag säger ja till byxor.
Jag måste be om ursäkt.
- Kanske i morgon bitti. - Nej, jag... Får jag komma in?
Jag offrade dig, men det fungerade.
- Jag är lättad. - Du måste komma över det.
Vi är ett bra team! Du kanske inte ser det nu.
Skit...
Jag drack mycket vin och det var... gammalt.
-Är du...? - Jag försöker säga något.
Jag vill inte göra dig illa till mods.
- Du... - Jag försöker säga att jag behöver dig!
Jag vet. Jag känner det också. Jag kan inte tänka när du är nära.
Jag kan knappt andas. Men jag tror vi kan göra något åt det.
Åh, nej! Förlåt. Inte det.
- Förlåt mig. - Nej.
- Förlåt. Jag är en idiot. - Nej, jag är en idiot.
- Du är definitivt ingen idiot. - Du borde gå.
Snälla.
Jag var i köket med Trowbridge och du måste ringa Australiens utrikesminister.
Rödvin är svårsmält för mig.
Hade du en midnattspicknick med premiärministern?
- Oplanerat. - Knackade du på hans dörr?
Självklart inte! Ta dig samman! Vi måste jobba.
Skit.
Jag vet att det är sent, hon ber om ursäkt.
Men tror du att du kan...? Ja, där.
Förlåt, kan du väcka honom ändå?
- Jag har henne här. - Jag förstår.
- Hej! - Ursäkta.
Ambassadören ville ha hjälp med en komplicerad plan.
Ja, kom in!
- Anu gör i ordning... - Nej, vi är här.
- Kan du det? - Jag måste till stan.
- Så här sent? - Jag får inget rakt svar.
- Ronnie, ring om något... - Ja.
Sir.
Jag är kvar. Det kan inte vänta.
- Knack, knack. - Arbetet händer här.
- Kan jag hjälpa till? - Ja.
- Inga överraskningar, sa vi. - Vad fan?
- Jag var tydlig med det. - Jag försökte att inte väcka dig.
- Det där är ett skjutvapen. - Ja.
- Med ljuddämpare. - Det var det jag hade.
-Är du hungrig? - Nej.
- Jag stirrade just rakt in i en Glock. - Det är inte en Glock.
- Bryr jag mig? - Jag gör en omelett.
- Jag vill inte ha någon omelett. - Med svamp. De små, som du gillar.
Jag vill inte ha någon omelett.
Jag vill veta om Kreml gav ordern om fartygsattacken...
- ...eller om det kom längre nerifrån. - Jag med. Du blir den första som får veta.
Du blir den åttonde som får veta.
Vi försöker stoppa premiärministern från ett luftangrepp, det är ont om tid.
Förr vore bättre än senare.
Nu när jag vet att det är viktigt ska jag jobba hårdare.
Okej.
Vi har sett rysk närvaro utanför brittiska kusten. Ubåtar.
- Ryska ubåtar? - Det kan betyda att de vet att vi vet.
Jag vill se en diplomatisk lösning.
Vi pratar om saken. Låt oss föreslå det och...
Jag vill att de åker nu.
Jag flyger till Novosibirsk, hittar en murare och frågar:
"Vill du gifta dig med en amerikan?"
Muraren säger: "Jag gillar bara tjetjenska mjölkpigor."
Nej, Don. Du är muraren.
Jag tror att det fungerar för dig.
Bra. Ring dem nu, jag väntar.
Vi gjorde det.
- Bekräftat? - Ja.
- Det är otroligt! - Inte sant?
- Herregud! - Vi gjorde det.
Jag kan inte heller tro det. Anteckningarna. För din presentation.
- Nej. Jag kan inte ens läsa dem. - Det kan inte vara jag.
- Varför inte? - Det är en brittisk plan.
- Då får försvarsministern göra det. - Han kommer inte i tid.
Jag kan inte sälja det till Ganon om inte Trowbridge är ombord.
Kunde du inte ha sagt det i går?
Nej.
Stanna! Jag menar det.
- Säkert. - Nej, kom igen!
- Jag överväldigas inte av din laganda. - Fan!
- Gick det bra? - Skit!
Var gör det ont?
- Där! - Okej.
Okej, vi stannar här.
Låt mig se...
-Är det där? - Ja.
- Vad tror du att jag gjorde? - Jag tror att du gjorde illa dig.
Du vet inte.
- Du vet inte vad jag gjorde. - Nej.
Men se så lugn du blev.
- Vi hittar ett proffs. - Hämta lite is och sköt presentationen.
Jag är sårad!
Jag tycker inte om att hålla föredrag.
Kastade du dig utför en trappa
för att slippa ur ett kort föredrag?
- Nej. - Det är något min syster skulle göra.
Jag är inte din syster. Vid det här laget borde det vara tydligt.
Tanken är att vi sätter tillräcklig ekonomisk press
på nyckelpersoner för att skapa sprickor inom Kreml.
Salt eller peppar?
- Salt. - Lysande.
Genom att frysa tillgångarna för ryska individer i London...
- ...och i kronbesittningar. - Jag fattar. Jag älskar det inte.
Det kan löna sig stort.
Vi måste bomba något som luktar strömming.
Ryska trupper i Aleppo-ar-Raqqa-Hamo-triangeln.
Nej, det här är precis vad ni gick med på i går kväll.
Åh, raring...
Allt som börjar med: "Det är vad du gick med på i går kväll..."
Ryssarna har inte råd med tandkräm, men inga sanktioner når Kremls pengar
som ironiskt nog finns i London. Vi hittade ett sätt.
Håller du aldrig tyst?
- När kommer Ganon? - Halv fyra.
Jag stannar. Jobba på triangelgrejen så du kan säga något när han kommer.
Kanske brutet.
- Jag har inte tid med det. - Jag vill röntga.
Känner du till Aleppo-ar-Raqqa-Hama-triangeln?
- Ursäkta? - Ett geografiskt område.
- Jag tror dig. - Kan du peka ut det på en karta?
- Tyvärr inte. - Det är i Syrien.
Kanske en spjäla?
- Jag ska kolla i bilen. - Tack.
Folk känner inte till Aleppo-ar-Raqqa-Hama-triangeln.
Trowbridge är premiärminister i en välansedd nation.
Han kallade det Hamo. Inte Hama.
- Du kallade mig Jake en gång. - Hamo.
Är du upprörd över felsägningen eller bomberna?
Som om han upprepade något. Han måste ha pratat med någon i går.
Kanske med försvarsministern? Är han en Rysslandshök? Vart ska du?
- Vill du kolla in trädgården? - Nej.
Jag vill att du gör det.
För fan, Hal! Om du spelar den välmenande maken igen...
Du minns när jag svor att jag bara var en bra fru...
- ...och inte hörde något meningsfullt? - Ja.
Jag ljög.
Berätta för Kate varför han är här. Berätta om Maggie.
- Margaret Roylin. - Jag försökte presentera er.
- Hon är Trowbridges före detta rådgivare. - Nicol kan inte motstå hennes koftor.
- Känner du till hennes namn? - Hon bad mig kalla henne Meg.
Hon gör det.
Hon försökte övertyga alla om att hon inte styrde Downing Street, som alla sa.
Det gjorde Nicol rasande. Hon behövde få sparken.
Hon tror att han pratar med henne.
- Hon har ett trevligt ställe där borta. - I närheten?
Att vara här med er gör att han kan träffa Roylin.
- Jag måste berätta för Dennison. - Min bror vet.
Va? Varför sa han ingenting?
Vad svårt att vara så kvick och så illa informerad.
Du känner till alla multilaterala avtal, men vet inte vad pressen sa om min bror.
Vad sa pressen?
Nonsens, men Roylin och hennes vänner i tabloiderna är skälet till
att Trowbridge är premiärminister och inte Austin Dennison.
Han verkar tro att om han ignorerar henne försvinner hon.
Ryssland bekämpar IS i Syrien.
Att attackera Ryssland i Syrien är att bistå IS.
- Om det nu är relevant. - Ja, men...
Det tycker jag.
Varför måste jag höra från din syster att Margaret Roylin är vår granne?
En direktträff på ryska soldater i Aleppo-ar-Raqqa-Hama-triangeln?
- Han pratar med Roylin. - Jag har begränsat hennes inflytande.
Nej. Vi måste prata med henne.
- Absolut inte. - Det är henne vi förhandlar med.
- Vi vill inte ge henne trovärdighet. - Jag gör det.
Nej. Jag hanterar Trowbridge utan Margaret Roylin.
Och allra helst utan dig, är du snäll.
Vi hade en bra arbetsrelation och nu är du generad över i går.
Så du försöker förstöra den.
- Jag... - Du är inte galen. Mitt äktenskap är slut.
Det har inte undgått mig att du är en otroligt...
...attraktiv, intelligent, medkännande...
...man. Det är något jag tänker mycket på.
Men just nu har vi andra problem.
Tala inte med Margaret Roylin.
Gör det.
Är du säker?
Ni kan inte behålla den, tidningarna skulle flå er.
Någon lurk i byn tog ett kort. Han visste nog inte att det var jag.
Får jag ta en liten tur först?
- Låna ut min skönhet till ett fyllo? - Ni våldgästade oss.
Var lite rar nu och låt mig krascha den.
...blir kvar på 72, från 42 bollar.
Han har varit väldigt konstant i toppen...
- Wilson. -Är du på baksidan och lyssnar på cricket?
- Ja, ma'am. -Öppna åt mig.
Förstått.
Tack, Wilson!
Domaren granskar.
Rollins spel är magnifikt.
- Hej! - Vi försöker hitta ambassadören.
- Har ni tappat bort henne? - Vi kan inte hitta henne.
- Ja. - Varför tror Ronnie att ni är borta?
Jag är ute på en körtur.
- Ni borde vara på väg till flygplatsen. - Fan!
Ja. Ganon landar om tjugo minuter.
- Skicka Hal. - Hal är inte ambassadören.
Han är en ambassadör och han fixar det. Han är bra på allt det där.
Exakt var är ni? Ni borde vara...
Sådana förhållanden är sällsynta. Ni och Hal.
- Ja. - Så är det inte i min familj.
- Inte ens dina bröder? - Det är en egen sorts katastrof.
- Vad skrev kvällstidningarna om din bror? - Det är historia nu.
Jag ska träffa Maggie. Borde jag inte veta?
I slutet av kampanjen mådde jag dåligt. Jag hade förlorat ett barn.
Min partner hade mig i princip i husarrest. Han klandrade mig.
Så fruktansvärt.
Jag sa till Austin att jag skulle dö utan oxikodon.
Så han skaffade det åt mig. Olagligt recept, maktmissbruk.
- Och Daily Mail fick reda på det. - Roylin fick veta.
Hon gjorde det till en story om att min bror missbrukade piller.
- Han kan inte förlåta henne. - Det är oförlåtligt.
Jag beundrar hennes effektivitet.
- Jag är ledsen. - Var snäll och nämn det inte för Roylin.
- Naturligtvis. - Hon får inte tro att jag bryr mig.
AMERIKAS FÖRENTA STATER
Trevligt att ses, utrikesministern.
Vet ni vad jag sa när presidenten frågade om att skicka er fru till London?
- Han frågade inte. - Jag sa, ni får inte henne, ni får Hal.
Jag var bara tråkmånsen som stod bakom och höll tillbaka henne.
- Det vore tur. - Ni har tur.
Trowbridge får inte nog av henne. Han kom hit i går. Vägrar att åka.
En Wyler till som förstör min relation med Vita huset.
Hon slätar över det.
Hon lyckades tygla honom i går, det är bara några detaljer kvar.
Du har varit i Arabien för länge, jag ska vara tydlig.
Ambassadören i London har ett jobb: Att möta mig på flygplatsen.
Har ni aldrig skickat Val i ert ställe?
Det är värt att tänka på.
Mår ni bra?
Titta här.
- Det ser illa ut. - Värmeutslag. Flygresorna, tror Val.
- Kliar det? - Vad tror du?
Jag flög inte nio timmar för att spela krocket...
- ...medan Kate gör det riktiga jobbet. - Det är väl närmare sju?
- Vad då? - Timmar. Från Washington.
Jag säger bara det.
- Det andra från höger hörn. - Varför inte hörnet?
"Grattis, Tom, dubbelt så stort som ditt förra kontor."
- Jag trodde bara att du menade hörnet. - Ge mig den.
- Vad har du? - Inget.
Vad har du?
För Guds skull. Förlåt att jag dissade ditt kontor.
Jag håller inte inne med information för att du inte berömde mitt nya kontor.
- Jag är på mottagarläge. - Varför?
Efter att ha granskat all information från alla militära ryska källor
står det klart att det här var en FSB-plan.
Mina kontakter sa att FSB inte gjorde det. De sa att det var GRU.
- De har fel. - Du litar på kontakten?
Nej, jag gick till min opålitliga kontakt.
- Det var som fan. - Okej.
- Möjliga förklaringar. - De ljuger.
Ett, de ljuger. Två, Kreml gjorde det här
utan att konsultera någon del av Rysslands underrättelsetjänst.
Tre, det är inte Ryssland. Jag satsar på två.
Ja. Det låter troligt.
Jag ska prata med några pratsammare oligarker och se vad de hört.
Något nytt om ubåtarna?
De hänger runt fiberoptikkablarna som leder ut från Cornwall.
- Tjuvlyssnar? - Eller planerar en motattack.
- Det är ett fint kontor. - Du är en hemsk person.
Hallå! Jag utkämpar ett slag med en igelkott.
Är du ute och sprider gift?
Kom igen! Jag kunde inte låta bli.
- Kom in! Jag gör lite te. - Jag går inte in i ditt unkna hobbithus.
Jag går och inspekterar trädgården. Trampar sönder några plantor.
- Nicol säger att du är smart. - Vad skulle kvällstidningarna göra...
...om de visste att en arbetslös opinionsundersökare
valde måltavlor åt flygvapnet?
- Mjölk? - Svart.
Mjölk i först antyder att man är arbetarklass.
Jag trodde det skulle tilltala er.
Presidenten skulle aldrig stödja en attack
mot ryska styrkor i Aleppo-ar-Raqqa-Hama-triangeln.
- Inte? - Föreslår han det måste Ganon åka.
Varför låter ni Nicol stanna? Det får er president att se svag ut.
Där sitter han kvar vid brasan medan riktiga män jobbar.
- Varför låter du honom stanna? - Snälla.
Rykten om mina mytiska krafter är överdrivna.
Ni vill inte öppna en mellanösternfront med Ryssland.
- Nej. - Varför pushar ni för det, då?
Jag trodde du var annorlunda än din man.
Det trodde jag med.
Skrävel och ståhej.
Prat vid pissoaren: "Nu sätter vi stopp för detta, du och jag."
Skulle det vara så illa? Att sätta stopp för det, bara du och jag?
Kom hit.
- Vet du vad det här är? - Skottland.
Hurra! De lärde dig något på vägen hit.
Nu testar vi dina brittiska historiekunskaper.
"Ta tillbaka kontrollen." "Lämna betyder lämna." Min favorit: "Nej tack."
- Brexit-slogans. - Ja, men de återanvänds...
...av självständighetsrörelsen.
"Nej tack" trendar på det överraskande aktiva Twitter-nätverket
i East Kilbride, Strathaven och Lesmahagow.
Deras parlamentsledamot dog just.
Hans fru lär vinna hans mandat. Han var rojalist, men hon säger...
"Nej tack."
Hennes röst lär tvinga fram en ny folkomröstning i Skottland.
Det finns en väldigt stor chans att Skottland blir självständiga.
Nordirland följer.
Walesarna gör allt långsamt, men hänger på.
Första meningen i Trowbridges dödsruna:
"Premiärministern som förlorade Storbritannien."
Han tar inte ett svar till Ryssland som inte hjälper honom behålla riket.
- Skulle krig mot Ryssland hjälpa honom? - Nej, naturligtvis inte.
Han behöver ett ögonblick av enhet för att ta sig förbi folkomröstning i Skottland.
Dina ord verkade klargöra ett och annat. Hur var det du sa?
"Vi bombar någonting."
- Ambassadören har en fråga. - Ambassadören borde visa sig.
Utrikesministern ser mordisk ut.
- Kan ni titta hit, sir? - Behövde vi något pyrotekniskt... litet...
Brittiska specialstyrkor.
Om vi slår mot Ryssland slår Ryssland tillbaka.
Men Lenkov-gruppen är väl inte Ryssland? Det säger ju Kreml.
De är Kremls privata armé som låtsas vara till salu.
Men ibland, eftersom det är ett bra sätt att tjäna pengar
jobbar de som legosoldater.
- Slaktar civila på fyra kontinenter. - Vill hon att vi slår mot Lenkov-gruppen?
Som ett tankeexperiment.
Det är olagligt.
Självförsvar är den enda lagliga grunden för en brittisk attack.
Tänk om vi kunde försvara mot en förestående Lenkov-attack någonstans.
Försvara.
Lenkovs trupper våldtar sig igenom Libyen.
De försöker starta om ett krig som FN avslutade.
Och Libyen har bett oss om hjälp mer än en gång.
Vi kan väl hjälpa dem?
En attack mot Lenkov-trupper i Libyen är inte hämnd.
- Det hjälper Libyen försvara sig. - Lagligt. Dödligt.
Det lugnar Trowbridge.
Kanske.
- Tycker han om det? - Gillar han det?
Jag vet inte. Jag ser inte skillnad på hans glada och ledsna min.
Vi kan inte föreslå det med alla där.
Du tar Ganon, så tar jag Trowbridge.
Du har rätt.
Det är bra. Du hittade något som går att jobba med.
- Det gjorde vi alla. - Konceptet var ditt.
Det var Margaret Roylins.
Är det var du var?
- Jag vet... - Jag vet inte det.
Vill du att premiärministern köper det här?
Så fort du går ringer han Roylin och hon säger "lysande".
Så är det klart.
Ganon är där.
Vänta en sekund.
Varför får vi samtal om Libyen?
Ambassadören hade några frågor.
Du sa att ambassadören inte letade måltavlor
utan manipulerade Trowbridge att köpa en diplomatisk plan.
- Det är en bra plan. - Han vill angripa ryska trupper i Libyen?
När började du försvara ryska legosoldater?
Vi vet inte vem det var.
Ryssland. Vi vet inte vem som gav ordern.
Det var inte militär underrättelsetjänst eller FSB.
Källor som borde veta vet inget.
- Det är illa. - Jag fattar.
Ska vi ringa ambassadören och be henne ta det varligt?
Du vill att jag ifrågasätter henne då du inte vet vilken av det dussin män
i Kremls inre kretsar som gav ordern?
Vill du uttrycka dig så, visst.
Hon sitter med alla ministrarna och hon har en plan.
En del av skälet till att det fungerar är att de alla är där
och Ganon vill komma iväg.
Om vi stoppar henne för att informationen inte är där än, missar vi skottet.
-"Inte är där än?" - Kommer det information, ändrar vi planen.
- Som i Irak? - Kom igen!
- Vi utplånade landet först. - Vi ska köra ut Lenkov-gruppen ur Libyen.
Det är goda nyheter.
- Och? - Han köpte det.
- Det funkade faktiskt! - Nej. Ganon sa nej.
Men det är en stabil plan.
Ett rungande nej. Han tänker inte ens föra det vidare.
Det är inte det minsta logiskt.
Jag är i bilen.
Kan du ta reda på var Ganon kom ifrån i morse?
- Washington. - Nej. Men UD medger inte det.
Hur ska jag ta reda på om ministern tog en hemlig avstickare?
Fråga din flickvän i CIA.
Om jag hade mött honom på flygplatsen...
- ...skulle han ha gett det en chans? - Nej.
Sa du något till honom?
- Om vad? - Vad som helst.
Han var grinig från början.
- Han hade utslag. - Anmärkte du på det?
Ja, jag såg knölarna på hans rygg.
Jag sa: "Herr minister, vad är det för jävla snusk?"
- Jag gick för hårt åt honom. - Kom igen nu!
Han var redo att hata mig. Han tror att jag är din marionett.
Kate.
Han stannade till i South Carolina för att ta emot en hedersexamen.
I South Carolina?
Han kanske inte gillade planen, för han vill inte att Rayburn lyckas.
- Ganon vill bli president. - Han är en bra kandidat. Erfaren.
Men man vinner inte mot en president
som gjort hattrick med Persiska viken-Ryssland-Libyen.
- Wow. -Är det allt?
- Vad då? -"Wow"?
Jag är mållös. Jag trodde du gillade det.
Vill du eller vill du inte...
- ...bli USA:s vicepresident? - För fan.
- Du har inte sagt ja än. - Nej.
Och inte definitivt nej till Billie.
- Har du? - Nej.
Då vill Billie göra dig glad. Presidenten vill göra dig glad.
Just nu är det enda tillfället du får slå sönder saker.
Vad ska jag slå sönder?
- USA:s utrikesminister. - Gudars.
Ser du att varje gång du eller jag är inträngda i ett hörn
är din bästa idé att hugga benen av en av dina kollegor?
Du har lämnat blodspår över hela Washington.
- Varför måste Ganon gilla dig? - För att folk gör saker för dem de gillar.
Vi lever på tjänster.
Det har gjort din resa genom världen smidig.
Stuart gör det smidigt. Det är inte ditt jobb längre.
Du gjorde det åt mig. Jag gjorde något annat, eller hur?
Om alla hatar en, så upphör det.
- Gör det? - Ja.
Du hatar mig. Jag sitter ändå på din säng.
- Hur går det? - Inte toppen.
- Ganon vill strypa planen. - Jag beklagar.
- Det gör du inte alls. - Inte?
Nej. Du gillade inte planen.
Jag vill inte skicka den uppåt innan vi vet mer.
Men det är en bra plan.
Maken vet om oss.
- Wylers make? - Han kallade dig min flickvän.
- Vet frun? - Jag vet inte.
Men vi blir liksom tvingade här.
- Det gör mig inget. - Vad är det du säger?
- Att vi kan vara öppna med förhållandet. - För att du vill eller för att någon vet?
Vad sägs om båda?
Vilket rörande bifall.
En stationschef till tjej får dig att se bra ut.
- Det gör mig inget. - Jag ser ut som en flickvän.
Det var du som ville åka till Kairo tillsammans.
Om man är ihop när man börjar ett jobb är det gamla nyheter.
Här ser det ut som om jag inte sköter mitt jobb, utan dånar över dig.
- Det har du. - Inte...
Jag måste sluta.
- Hej! - Ska vi prova igen?
Ja.
Vill du vara öppen med att vi är ihop?
Ja.
Jag med.
Jag gjorde något.
- Igen? - Tack.
- Fungerar det? - Jag tror inte det.
Om det fungerade skulle Ganon vara riktigt förbannad nu.
Jag får nog sparken för det här.
- Så synd. - Livet blir enklare här utan mig.
Ja.
Okej. Hur visste ni?
- Om Ganon? - Om mig och stationschefen.
- Det gjorde jag inte. - Men ni sa...
Jag sa. Jag visste inte.
Sedan blev du tyst en lång stund. Då visste jag.
Det vore kanske passande om ni sa några ord.
Jag borde inte hålla tal.
Jag är den herrelösa hunden som vägrade ge sig av.
Kan du inte välkomna oss till ditt monument till kolonial plundring?
- Jag väntar tills alla har druckit mer. - Smart man.
Det finns ett arabiskt ordspråk:
"Det är bra att veta sanningen och säga den.
Det är bättre att veta sanningen och tala om palmer."
Jag älskar vad ni har gjort med växterna.
Ursäkta mig.
Mina damer och herrar, Libyen-planen är påbörjad.
Ställ in era middagsplaner.
Dokumentet ni fick för fem minuter sedan är inte aktuellt.
Någon hade för bråttom att skicka. Ett nytt är på väg.
Jag skulle älska en karta över Libyen från det här milleniet.
Bland alla rimliga alternativ bestämde sig presidenten för det här.
Att gå in i Libyen som om vi inte lärde oss något i Irak.
Och i Afghanistan. Och när jag tänker efter, i Libyen...
Jag tror vi borde rädda honom.
- Stuart? - Ja.
- ...och förvänta oss andra resultat... - Det är jobbet.
Du gjorde det i åratal. Inte nu längre.
Ja. Det här jobbet är bättre.
-Är det? - En dag som i dag, ja.
- Det är som en jävla drog, eller hur? - Lugn.
Jag var lite jävlig.
Om idén att du skulle spela nummer två utan att sluka allt syre i rummet.
Du var inte jävlig. Du hade dina tvivel. Av goda skäl.
Men... jag gjorde det. Eller hur?
Det där var tjatigt.
- Hämtar han sig? - Fan ta honom!
Ni räddade västalliansen från krig mot Ryssland.
- Oj, så bombastiskt. - Korrekt.
Korrekt.
- Vet du vem som har sådana här dagar jämt? - Sluta.
- Vicepresidenten. - Många vicepresidenter gör inget.
Många gör mycket.
Ni klarar mer på en eftermiddag än de flesta på en livstid.
Tänk på det bara.
- Jag tror att hon tänker på det. - Verkligen?
Vill ni bli vicepresident?
Hörde du?
- Det var... en lång paus. - Det var en lång paus.
En lång, uttrycksfull paus.
Gå och ta en till drink nu.
- Försiktig. - Annars?
De är inte skilda än.
Jag visste inte att de skulle skiljas.
Det är konfidentiellt.
Jag borde gratulera henne.
- De vill gärna läsa rapporten. - Jag kan briefa.
Jag kan inte skriva rapporten.
- Men du kanske kan... - Nej.
- Men om... - Nej.
- Okej. - Förlåt. Ursäkta, raring.
Mår ni bra?
- Jag är ihop med någon på jobbet. - Så trevligt.
Vi ska sluta gömma det och ni är den första som fick veta.
- Jag är hedrad. Vem är det? - Det kan jag inte berätta.
- Varför inte? - Det kan jag inte heller berätta.
Är det CIA?
- Va? - Det kan inte vara lätt.
Det...
Formuleringen behöver finslipas, men grattis ändå!
Det är en gåva. Passion för arbetet och för varandra
som någon sorts lustfylld tornado.
Somliga får aldrig uppleva det.
- Det är hans tur. - Ja, okej.
- Det är bättre än en, eller hur? - Vad?
Två.
Undertexter: Maria Fredriksson