РАНІШЕ У СЕРІАЛІ...
Пекельний вогонь по Тегерану - найкращий вислів Троубріджа.
Якщо він буде поруч з президентом, він його повторить.
Відправимо авіаносну групу до Перської затоки, а саме до Бахрейну.
Корабель тоне.
Як ви не сказали мені, що корабель тоне?
Бо це не так.
Якщо все дуже погано, скажіть мені.
Все дуже погано!
Прем'єр-міністр готує привід для атаки на американські об'єкти
і на американських військових.
Коли ми розмовляли з Гелом, це звучало абсурдно,
але місяць потому, схоже на чудову ідею.
-Вона подзвонила тобі місяць тому. -Це посада віце-президента.
-Хочеш, аби я про це подумала? -Так.
Коли ти сказав, що між нами все,
-ти думав, що між нами все? -Ні.
Вони накинуться на П'ятий флот?
Вони завантажать РПГ на риболовецький траулер і спробують щось вразити.
-Як справи? -Жодних кораблів.
Ви молодець. Лише облиште це лайно про звільнення,
бо це мене дійсно дратує. А на це у мене немає часу.
ДИПЛОМАТКА
-Доброго ранку. -Радий вас бачити, сер.
Вона нагорі?
Дякую.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Пригощайтесь.
А ви веселий.
Як для того, хто отримав синця від власної дружини?
Не хотів про це згадувати.
Хороший чоловік.
То як... ви знаєте?
-Йдуть справи? -Так.
Із Кейт?
Не дивися так перелякано.
У нас важкі часи.
Вітаю.
Доброго ранку.
Досі нічого немає?
Не в газетах.
Наче чекаєш, коли тебе зіб'є слон.
Доброго ранку.
Вітаю.
База ЦРУ в Тель-Авіві повідомляє,
що британський уряд розмірковує над евакуацією другорядного персоналу
із посольства в Тегерані,
та запостив попередження публічно британським громадянам.
Виїхати з країни?
Так.
-Іран цього не робив. -Не робив.
То чому британський уряд
робить все те, що зазвичай передує війні?
Можливо, Троубрідж так намагається тримати Іран в напрузі.
Хтось інший це зробив. Він не хоче знати хто?
Іран - гарна мішень.
Дратує людей.
Він боїться, що винною виявиться Канада?
Роздратованих не буде, бо усім подобається Канада?
Бачили святковий концерт у розкладі на сьогодні?
Зручна можливість спитати щодо посольства у Тегерані.
Дайте їм шанс повідомити про існуючі варіанти дії.
-Нам варто сфокусуватись на іншому. -Пані.
Ми звернемось до усіх служб розвідки.
З'ясуємо, хто це зробив.
Неправда. Ми ж не будемо звертатись до іранської розвідки.
-Ні. -Яка є найкращою в регіоні.
-Єдині, кого ми не спитаємо. -Ми би знов звернулись до Шахіна,
але дехто сказав, що це б могло підірвати тонку павутину відносин,
що десятиліттями будувало міністерство закордонних справ.
Чи можемо ми послати їм повідомлення, приховане на видноті?
-Зробите це? -Звісно.
Іран аналізує все, що ми кажемо про торгівлю.
Можна приховати послання у виступі про торгівлю.
Так. Це погана ідея?
Ні. Ідея хороша. Пані.
Ви сказали, що хтось у Вайтголі довіряє вам.
Можете туди подзвонити?
Спитати, чи збираються вони евакуювати людей з Ірану?
Дані Тель-Авіву отримані від надійного джерела,
але без підтвердження я не хочу хвилювати Вашингтон.
-Ні. -Гаразд.
Це його налякає. Ми недавно знайомі. Він не допоможе.
Я зрозуміла, ви сказали «ні».
Бувайте.
Добре, а як щодо цього?
Час відновити нашу торгівлю зброєю з Туреччиною, бо подолання розбіжностей
та об'єднання наших ресурсів - це правильне рішення
-для Туреччини та її союзників. -Іран не наш союзник, а Туреччина — так.
Ніхто не зрозуміє крім Туреччини та Ірану.
Лише не «об’єднання ресурсів». А чесний та конкретний обмін думками.
Між Туреччиною та її союзниками.
У перемовинах щодо ядерної угоди фразу «чесний та конкретний обмін думками»
використав Іран, коли перейшов до справи.
Тобто, нумо зустрінемось на задньому дворі і поговоримо.
Це краще. Куди б це вставити.
-Ви дійсно зустрілись у дворі біля баків? -Так.
Дякую.
Сьогодні я говорив з Біллі. Вона каже, ви розмірковуєте.
-Щодо віце-президента? -Так.
Зараз і думаю.
І?
Я відповіла «ні».
Але не схоже, що з цим погодяться.
Так, вони завзяті.
Перекажіть їм, що я розлучаюсь.
А якщо це...
Знаєте, стосунки бувають складними.
Заради бога.
Дякую.
Не треба.
-Через туфлі. -Зрозумів.
Перепрошую.
У цієї інституції багата історія...
Я повністю за вітчизняне виробництво, та зменшення залежності від Китаю,
але якщо ваш і мій уряди просто реалізують цю ініціативу,
аби був вигляд, ніби вони взялись за справу,
за п'ять років у мене буде напівзбудована площа.
-Якийсь, напів... -Тайлер.
Перепрошую. Вибачте, я маю її вкрасти.
-Вибачте. -Вибачте.
-Оприлюднили заяву щодо Туреччини. -Туреччина, країна.
-Де? -На форумі з безпеки інституту Аспена.
«Чесний та конкретний обмін думками
є правильним вибором для Туреччини та її союзників».
-Є реакція? -Минуло п'ять хвилин.
Скільки часу знадобиться? Тиждень?
-Ходімо зі мною. -Що?
-Ми потанцюємо. -Ні.
Гей. Ти викинеш мене за тиждень. Покажемо гарне шоу.
Боже мій.
Люди можуть побачити твоє обличчя.
Це ідея Стюарта?
Ні.
Він вважає себе сімейним психологом.
-Хто, Стюарт? -Так.
Як мило.
Неправда.
Розкішно.
Гаразд.
Щиро дякуємо «Новембе Грінс». Це було дійсно чарівно.
-Пані та панове... -Пані.
- ...для нас велика честь... -Дякую.
...привітати прем'єр-міністра Нікола Троубріджа.
Дякую. Щиро вдячний.
Я сподівався прийти сюди та підняти келих за...
п'ятдесят років жвавої дружби британсько-американської ділової спілки.
На жаль... у мене є інша новина.
Я щойно дізнався, що президент Рейберн,
президент США...
який пообіцяв свою підтримку у складній задачі
порятунку наших громадян на морі...
вирішив за потрібне відмовитись від цієї обіцянки.
Боляче, правда?
Тож я маю залишити цей захід.
Більш привабливий
і значно розумніший м-р Пелам-Войт
виступить від мого імені, а я...
А я приділю увагу нашим синам та донькам...
-і поверну їх додому. -Так.
Правильно!
Вогнем за вогонь, ми захистимо нашу рідну домівку.
І якщо наші друзі від нас відвернуться...
ми зробимо це самі.
Правильно.
Тепер ми знаємо, чому він тебе запросив.
-Доброго ранку, м-ре Хейфорд. -Доброго ранку.
-Як ви сьогодні? -Чудово. Дякую.
Доброго ранку.
-Привіт. Зголоднів? -Від кави не відмовлюсь.
Всі карикатури на тему Рейберна, який як щур втікає з корабля, що тоне.
ОСОБЛИВІ СТОСУНКИ ВТРАТИЛИ СВІЙ БЛИСК
На одній з них він навіть жваво ниряє.
Має жвавий вигляд.
-Не хочу вас зупиняти. -Справа не в мені.
-Привіт. -Доброго ранку.
Наскільки все погано?
Президент очікує, що Троубрідж вибачиться.
Троубрідж очікує, що президент вибачиться.
Я чула, Рейберна називають президентом Щурберном.
Хтось згадав той факт,
що Троубрідж знав, що ми не відправляли кораблі...
-Дві доби. -Всі вихідні?
Перш ніж заявити про це як про гарячу новину?
Преса не в курсі.
У нього в очах стояли сльози. Ви бачили?
-Він професіонал. -Хай дізнаються.
Пресі?
Це підло.
-Думаєте, варто? -Подивимось, як підуть справи.
Рейберн не може вибачитись. Він не брехав, він просто змінив курс.
Ми з'єднаємо вас з Радою нацбезпеки та британським послом у Вашингтоні,
-щодо зниження напруженості. -Гаразд.
Є відповідь від Ірану?
На наше приховане повідомлення?
Можливо, воно було надто прихованим.
А можливо, потрібен час.
Я не хочу говорити про посаду віце-президента.
Гаразд.
Через м-ра Вайлера?
А ви б розглянули це, якби ваш шлюб не...
Дав дуба?
Якби це не було б проблемою.
Але це проблема.
Люди можуть домовитись.
Наприклад?
Усе, що...
спрацює.
Я просто... Я не розумію, як би це могло, тобто...
Як би це працювало?
Окремі спальні.
Окремі життя. Професійне партнерство.
З сексом чи без сексу?
Це по бажанню.
Ви встановите правила.
Наприклад? Лише оральний?
Пані, ви насміхаєтесь наді мною?
Питаю, як ви собі це уявляєте.
Вибачте.
Це не моя справа.
Він хоче бути президентом. Гел.
Він ним не стане.
-Йому вистачить віце-президента. -І ним також.
Думаєте?
Думаєте, я буду віце-президентом,
а він стане тихенько допомагати навчати сліпих дітей балету?
У нього буде робота.
Така робота, яку оберете ви, і ні на міліметр більше.
Якщо це діти і балет — гаразд, а якщо...
Спецпредставник в Україні. Ось, що він обере.
Він не має стати перепоною.
Це неправильно.
Є враження, що він мотивований, аби це спрацювало.
Але він розумний, він розуміє, що не зможе робити те, що робив тут...
В перший день як я тут?
А потім в другий день?
А потім в другу половину мого другого дня?
Я не знав.
За належної підготовки, я певен, його можна буде стримати.
Гадаю, ви погано мене слухали.
-Як її звати? -Алісса.
Вона читатиме мою пошту?
Як скажете. Так було при Вейлі. Відділяла зерна від полови.
Отже, читає. Але я цього не просила.
Я поговорю з нею. Можна нам...
Я не хочу, аби хтось вирішував, що я читаю.
Вона про пошту.
Звісно. Мені шкода, пані.
-Хочу побачити, що ви відсіяли. -Так. Хоча, я цього не робила.
-Не робили? -Ні.
-Я бачила всі свої повідомлення? -Так.
-Ви вибачились. -Бо мені шкода.
-Але ви цього не робили. -Мені все одно шкода.
-Не вибачайтесь не за свою помилку. -Так. Вибачаюсь.
-За що? -Гаразд.
Міністр закордонних справ викликав посла Ірану,
аби, як я думаю, «випороти» того особисто.
Деннісон?
Міністр оборони Ірану написав про це в твітері.
Міністерство закордонних справ послало копію і нам.
-Покажіть мені. -Так.
Жінки цього покоління вибачаються за все.
Глорія Стайнем у труні перевертається.
Вона ще жива.
Глорія Стайнем.
У нас немає копії повідомлення.
Я думала, ми домовились працювати разом.
Так, домовились.
Ви влаштували цілу виставу, аби втертись до мене в довіру
і попросити... просити про допомогу.
-Визнаю. -Звідки я родом,
виклик посла є публічною доганою.
Це послання.
В Кабулі ми так робили перед тим, як посилати танки.
І тут так само.
Звідки я родом ми повідомляємо союзникам про важливі дипломатичні ходи...
Боюсь, я загубив нитку розмови.
Чому в біса ви не сказали мені, що викликали посла Ірану?
Я не викликав.
А хто?
Дозвольте я скажу словами, які ви точно зрозумієте.
Я не маю жодного бісового уявлення, про що ви говорите.
-Я можу чимось допомогти? -Ні.
Коментар Туреччини.
Вони зрозуміли.
Де у нас відділ ЦРУ?
ПОМИЛКОВО ЗВИНУВАЧЕНІ
Вони знайшли натяк в заяві щодо Туреччини. Просять захисту.
Хочуть, аби британці викликали на зустріч.
Якщо це дійсно так, це дуже розумно.
Це дійсно так.
В найгіршому випадку це не так,
і міністр закордонних справ просто зустрінеться з послом Ірану,
-скаже, що нам треба заспокоїтись. -Разом з вами.
Міністр закордонних справ і ви.
Я не...
Ні. Це дивно.
-Хіба не байдуже? -Йому ні. Міністру.
Я не можу просити...
Ні.
Чорт забирай. Це він.
-Хто? -Я помиляюсь?
-В чому? -Не помиляюсь. Він ваш особливий друг.
Боже мій, я не помиляюсь.
Нікому з нас не принесе користі, якщо ви знатиме, хто мій особливий друг.
Можливо і так, але це Остін Деннісон.
-Господи. -Ось це точно нам на користь.
По-перше,
вітаю, що ви завоювали довіру міністра закордонних фак-справ.
-Не зіпсуйте цього. -Чому б мені це псувати?
Бо ви так робите. Ви хочете, аби всі джерела були вашими.
-Хто ми, ЦРУ? -Так.
Ви розробили план разом зі своїм заступником.
Ми зробили приховане послання.
Воно спровокувало відповідь.
Високопоставлений колега, який попросив вашої допомоги
у приборканні безрозсудного лідера,
може отримати інформацію, здатну геть змінити ситуацію.
Думаєте, зараз невдалий час, аби зблизитись?
Наскільки важлива зустріч в Хілі о другій?
-Помірно. -Скасуйте її.
Мем?
Пані.
-О другій підходить. -Чудово.
-О другій не вийде. -Чому?
Бо не вийде.
А якщо ми підемо негайно?
Що відбувається?
Іран відповів на послання щодо Туреччини.
Їх ніхто не викликав.
Чорт...
Отже, зараз Деннісон має викликати посла. І вона вважає, що я маю бути присутня.
-Бо я все руйную. -Так.
Нам потрібно знати, з чим вони прийдуть.
Британці планують евакуацію з Тегерану,
і не кажуть нам про це.
Не можна сподіватись, що вони поділяться даними.
-Можна нам забрати її на пів години? -Кому це нам?
Деннісон буде о другій біля свого офісу.
Я можу його зустріти.
Один з моїх хлопців відвезе її.
Такі речі не обговорюються по телефону.
-Якщо це зараз, мені треба в туалет. -Йдіть.
Я не хотіла в туалет, але після її слів захотіла.
Дівчата, я теж хочу, можна мені з вами?
Як вона?
В нормі.
На вигляд спокійна. Прикидається, що говорить по телефону.
Чи справді говорить.
-Вона тебе бачить? -Так.
Так. Абсолютно. Якщо ми зможемо організувати чай
чи навіть обід з фермерами,
та молочниками «Бессі-корови», то в кінці зустрічі я зможу застрелитись.
Я вам передзвоню.
Чорт.
Посол?
Я тут насмітила.
Лише погляньте.
-Що? -Дуже природньо.
Ви маєте офіційно викликати посла Ірану.
У них є інформація для нас.
-Нас? -Ми маємо бути там разом.
Точно ні.
Ніхто, окрім посла Ірану, не знатиме про мою присутність.
Є таємний вхід. Мене туди проведуть.
Хто? ЦРУ?
Коли ви просили про допомогу, ви розуміли, що я дійсно допоможу?
Я не передбачав, що іноземна розвідка,
проводитиме операцію з-під мого столу.
У кімнаті буду лише я.
Якщо ви вирішили мені довіряти. то зараз така мить.
Було приємно зустрітись, міністре.
Думаю, ми у справі.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Привіт.
-Вона тобі дзвонила? -Ні.
Це підготовка до Деннісона. Ми говорили про це вчора.
-Що саме? -Я принесла їй камеру.
Маленьку.
-Вона не працює в ЦРУ. -Мені це відомо.
Це починає нагадувати операцію розвідки.
Якби я могла послати когось іншого, я би послала. Пішла б сама.
А якщо вона все зіпсує? Чи хтось її побачить?
У неї дипломатичне прикриття.
Участь в офіційній догані від міністра закордонних справ Британії
послу іншої країни? Не пройде.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Це абсурд.
Мої костюми зникли. Замість них тепер такі речі.
Вас будуть багато фотографувати.
Стиліст вирішив, вам сподобається різноманіття.
Тут наче полиця.
Ні.
Я схожа на селянку,
що викормлює дітей, матері яких померли під час пологів.
Доброго ранку.
-Я повернусь. -Нічого.
У тебе доповідь розвідки. Це все, що мені треба.
-Геле? -Так.
Бачили?
І знов вітаю.
Я би сказав, якби ви були схожі на селянку.
Тепер я знаю, чого шукати.
Якби ми були у таких стосунках, я би сказав.
Добре. Дякую.
І я можу дітись з вами своїм мафіном, аби ви снідали,
і не снідали водночас.
М-р Вайлер не єдиний, до кого можна звернутись.
Я лише думаю, що ви, він та Біллі
пов'язуєте ваш шлюб з посадою віце-президента.
На мою думку, це помилка.
Вся суть в тому, що вам не потрібна виборча кампанія.
І навіть в тому випадку,
американці звикли до розлучень, вони це витримають.
Якщо Біллі хоче поговорити, хай дзвонить сама.
Ви серйозний агент міжнародної служби,
а витрачаєте стільки часу на мій шлюб та на мій одяг.
Бо я в цьому добре знаюсь.
Я пішов у міжнародні відносини не для того, аби подивитись світ,
а щоб поїхати з Вашингтона.
Я керував виборчими кампаніями. Разом з Біллі.
Але коли ви виграєте вибори президента, і бачите, як суди забирають перемогу...
Так. Так, Біллі міцна, вона...
Вона встає з канвасу. А я не протримаюсь ще раунд.
-Так, це лайно. -Точно.
Але якби я мав шанс провести у владу когось хорошого,
ні таємні домовленості, ні перерахунки голосів, мене б...
М-р Вайлер не має бути причиною.
Якщо хочете розлучитись, розлучайтесь.
Стюарте, ви дуже хороша людина.
Неправда.
Лідер вільного світу почув ваші слова та змінив стратегію дій.
-Він хоче знати, що ви думаєте. -Скоріше, що думає Гел.
Це дурня. Перепрошую, пані, але це дурня.
Він не хоче знати, що думає Гел.
Звісно, хоче. Так і має бути.
Гел один з найвидатніших майстрів міжнародної політики нашого часу.
-У нас з ним чудова команда. -Боже.
Ні, я визнаю, що я частина цього, і мій вклад теж значний.
Моя самооцінка не зовсім низька.
Біллі казала мені про це ще до вашого приїзду.
Розповідала про вас.
Не про Гела Вайлера.
І це здавалось маячнею.
А коли я познайомився з вами, чесно кажучи, це здалось це більшою маячнею,
але тепер я зрозумів, що вона мала на увазі.
І я чув, чому Біллі цього хоче.
Вона знає, що ми з Гелом розходимось?
-Ви сказали їй? -Ні.
Скажіть.
І побачите.
Рейберну, Біллі...
я їм не потрібна без Гела.
Посол США Вайлер
та Стюарт Хейфорд, заступник голови місії в посольстві,
стосовно програми ООН в сфері харчування.
В кінці коридору, за туалетами, є двері.
-Там вихід на чорні сходи. -Дякую.
Все готово.
Я лише збігаю до вбиральні. Ви почекаєте тут?
Так, пані.
-Побачимось там. Так. -Так.
Офіс міністра закордонних справ. Чим можу допомогти?
Міністр Деннісон зайнятий, але він дуже хотів з вами поговорити.
ПРОТИПОЖЕЖНІ ДВЕРІ ТРИМАТИ ЗАМКНЕНИМИ
-Він скоро прийде. -Гаразд.
Краще зачекайте в тій кімнаті.
А потім що? Вистрибнути?
Добре, можете почекати в тому кріслі,
тоді вас не буде видно, коли я відчиню двері для нього.
У вас завжди є печиво?
Це проблема?
Коли висловлюєте протест?
-Хіба це протест? -А має бути схоже.
Сюрпризом буде не печиво,
а американський посол, яка причаїлась у кутку.
-Як вона? -Стартувала.
Далі не знаю.
Ти ж залишишся там?
Так. Звісно.
-Будь ласка, не сердься. -І не думав.
Ви з послом граєтесь в козаки-розбійники, варто було спитати мене спершу.
Я вибачаюсь.
І не думаєш.
Думаю. Це було підло. Мені соромно.
Не їдь в Каїр.
Що?
Це не так сердито?
Що це взагалі значить?
Це значить, що я не хочу, аби ти їхала.
Гадаю, тобі не варто.
Я думаю, ти «закохалась» у посла
і бачиш, що це може реальна можливість,
про яку я казав раніше, але не вірив, а зараз вірю.
Думаю, тобі варто залишитись.
І заради мене також.
Алло?
-Готові? -Так.
Посол Хаджар.
Дуже радий нарешті зустрітись з вами, незважаючи на обставини.
Міністре Деннісон, це честь для мене.
А це заступник посла, м-р Фарід Намазі.
Дякую, що приїхали.
Не будете проти, якщо ми з послом кілька хвилин поспілкуємось наодинці?
Все гаразд. Почитай журнал.
-Прошу. -Дякую.
Посол Хаджар, це...
Я знаю, хто це.
Це дуже погане рішення.
Ніхто не знає, що посол США тут. Навіть мої співробітники.
Будь ласка, сідайте.
Мій уряд ніколи б на це не погодився.
Я раджу вам не казати про це.
Лише завдяки послу Вайлер ви не отримали удар у відповідь.
В даному випадку американці порадили нам бути стриманими.
У вас є сірники?
Коробка сірників.
Мені сказали назвати вам ім'я.
Людини, яка, схоже, керувала плануванням атаки
і надала на це кошти.
Знаєте його?
РОМАН ЛЕНКОВ
Він...
РОСІЙСЬКИЙ НАЙМАНЕЦЬ
Так.
Аби кинути тінь підозри на будь-кого з цієї країни.
Ми розуміємо.
Не розумієте.
Небезпека...
Серйозна.
Ми їхні союзники.
Ви впевнені в цьому?
Санкції і санкції. Ви підірвали нашу економіку.
-Вони важливий торгівельний партнер. -Наш рятувальний круг.
Але підставили вас цією атаку на Великобританію.
Це наша проблема, не ваша.
Можна спитати, звідки у вас ця інформація?
Ми даємо вам що можемо, а ви хочете все.
Я вибачаюсь.
Я знаю, що ви дуже ризикуєте особисто.
Я турбуюсь не за себе.
-За мою країну... -Звісно.
Вам треба щось випити? Води?
-Чай? -Чай.
Чому б нам не присісти?
-Дякую. -Будь ласка.
Якщо ви думаєте, що росіяни не відправили когось стежити за моїм виходом...
Ніхто не дізнається, що це прийшло від вас.
Ніхто не дізнається?
Сказати одному - це секрет.
Сказати двом - це розголос.
Ми віримо, що вашу країну підставили.
Тому ви не маєте платити за агресію...
Посол, ви в нормі?
Викличте лікаря.
Посол.
Екстрена ситуація. Це міністр закордонних справ.
-Він втрачає свідомість. -Людина впала.
-Йому важко дихати. -Викличте його колегу.
-Скажіть, що все жахливо. -Я не можу його впустити.
-Ви маєте піти, перш ніж він увійде. -Добре.
Через чорний хід, хутко.
М-ре Намазі, посол втратив свідомість. Лікарі вже в дорозі.
Йому важко дихати і...
Він тут.
Так, прямо тут, з міністром закордонних справ.
Все гаразд?
Ні, пані. Будь ласка, дайте нам хвилинку.
Так, вони щойно приїхали.
Я не знаю, чи він приймає ліки.
-Сер? Ви мене чуєте? -Так, він не дихає. Дефібрилятор.
Починаємо масаж серця.
Я була в... будинку і побачила, як вони поспішали.
Сер, розплющіть очі, будь ласка.
Якщо ви мене чуєте, розплющіть очі.
-Готово. -М-р Намазі.
Вам потрібно відійти.
М-р Намазі. Будь ласка.
Розряд!
Заряджання.
-Дайте м-ру Намазі води. -Звісно.
Розряд!
Продовжуємо масаж серця.
Сорок кубиків тенектеплази.
П'ятдесят аміодарона.
Послухайте мене дуже уважно.
Він не живий.
Він вже помер.
Треба, аби вони намагались далі.
Він не може померти тут.
Треба, аби його визнали мертвим в лікарні.
Ми його заберемо.
Дайте йому кисневу маску.
Відвеземо його в лікарню Святого Томаса.
Повідомте їхню реанімацію.
Відійдіть, будь ласка. Дякую.
-Ліфт чекає? -Так, сер.
Швидка на південному вході.
Дайте нам простір. Вибачте.
-Посольство тут і в Тегерані. -Прем'єр-міністр.
Пошукаю телефон дружини Хаджара.
-Нічого про Росію. -Ні. Це не може вийти від нас.
Розвідка має подати це якимось іншим шляхом.
-Пам'ятайте, він хворий, не мертвий. -Так. Везуть до лікарні.
Він на місці? Він потрібен мені негайно.
Це посол Кетрін Вайлер маю термінове повідомлення для Держдепу.
З'єднайте з Полін, будь ласка.
Операції по захисту китайських...
КЕЙТ ВАЙЛЕР
Якого біса?
Говарде, з'єднай із Томом Ліббі з MI6.
Не соромся, друже.
Ти подзвонила Генону?
Чи мені йому дзвонити?
Якщо хочеш.
Я не хочу.
Хай йому грець.
Дякую.
Чому його досі не визнали мертвим?
-Чим довше, тим краще. -Правда?
Не так схоже, що ти його отруїв.
Думаєш, вони скажуть, що я його отруїв?
-А ти ж не труїв? -Пішла ти.
А ти труїла?
Не мій стиль.
Господи.
Бісові росіяни.
Так, це погано.
Дуже погано.
Якого біса вони стріляли в наші кораблі?
Тобто, навіщо, бісові покидьки?
Перепрошую.
-Дуже перепрошую. -Що це з тобою?
Ти згадуєш біса стосовно одного...
і це красиво звучить від тебе, але є...
але так, кляті, бісові росіяни.
Росія атакувала Великобританію.
І що в цьому смішного?
Думаєш, лише моя країна обтяжена купою ядерного лайна?
Твоя також.
-Я знаю. Це дуже погано. -То припини сміятись.
Я намагаюсь, думаєш, що я роблю?
-Налий мені ще. -Думаєш, це допоможе?
Варто було змастити тобі шлунок, перш ніж наповнювати його алкоголем.
Візьми печиво.
-Воно жахливе на вигляд. -Але дуже смачне.
І сухе.
Його треба розмочувати.
В отруєному чаї.
-Це не смішно. -Ні.
-Це не смішно. Зовсім. -Це не смішно.
-Боже мій. -Все гаразд.
-Ні, мені так шкода.
Ні, можливо це кращий день мого життя, коли я бачу, що не я, а ти щось пролив.
-Я просто дурний ідіот. -Все гаразд.
-Ні, ми можемо... -Дай просохнути.
-Так, ми можемо... -Так.
Я купив капелюха.
Міцка?
Боже мій. Сто років не бачились.
Я щойно повернулась з Румунії.
Іран не атакував корабель.
То була Росія. Хлопці Ленкова.
Ми не можемо це повідомити, і британці також.
Твоє волосся чудово виглядає, ти застосовуєш щось нове?
Ти так кажеш при кожній зустрічі, і завжди тими самими словами.
Переклад субтитрів: Vsevolod Ivashchenko