Flight, King 2236. Inkommande flygplan, flight Yukon 3-0-0 vid 4-0.
I riktning mot 1-2-0. Begär tidig sjöfart.
Uppfattat, King 2236. 2-7-2-5.
Vi närmar oss. Väntar på svar.
4-5 Charlie.
Avfärd påbörjas...
- Du vill ha mig där dag ett. - Jag borde ha kemtvättat denna.
- Vad är poängen? - Med att vänta en vecka?
Jag kommer över min jetlag, kan fokusera och tacksamt ta emot din hjälp.
Det gör du första veckan.
Det skulle inte ta kål på dig att bara ta det lugnt ett par dagar.
Tänka över nästa drag.
Det kanske är Kabul som är nästa drag.
Tror du inte att Afghanistan är stort nog för oss båda?
- Nej. - Vad fan är det här?
- Lägg några i min plånbok. - Det ska stå "ambassadör".
- Inte än. - Jag skriver "ambassadör" där.
Hallå? Hej! Hon tror att hon måste vänta på att ambassaden i Kabul öppnar
innan hon kan kalla sig "ambassadör".
Det är jävligt dumt.
Kate, det är Tim.
Han klottrar "ambassadör" på mina kort.
En explosion har skett nära Iran på brittiska hangarfartyget HMS Courageous
där minst 25 brittiska sjömän har omkommit.
- Storbritanniens försvars... - Vad fan?
- ...uttalande omgående... - Vänta lite.
- ...mellan skadorna... - Hallå?
- Ms Wyler? - Ja.
Stabschefen ringer från Vita huset.
- Han är här. - Ma'am...
- Jag är här. - Hallå?
- Varför? - Ja.
Varför ger de sig på britterna?
Kate, de vill ha en briefing.
- På UD? - På Vita huset.
Jag måste sluta. Vita huset behöver Hal.
Det tar mig tio minuter att förbereda honom.
Katie. Inte jag, du.
Hallå?
Hej! Kom in!
Kan vi göra två kopior? Det är en lista över vilka som kan ha beordrat attacken...
- ...och vilka som verkar förbannade. - Det är alla.
Några twittrade och inte de man kunde tro.
- Billie! - Vi måste gå.
Ni kan ju dela på en.
Katherine Wyler - hon var viceambassadör i Beirut och Islamabad.
När vi tog tankfartyget förra veckan
signalerade iranska regimen sin vrede på ett par ovanliga sätt.
- Vad gör hon? - Jag sa inte vad vi ville diskutera.
Det hjälper om ni har egna exemplar.
- Slå dig ner. - Okej.
- Hur är det med Hal? - Bra.
- Trevlig karl. - Tack.
- Gjorde bra jobb i Afghanistan. - Absolut.
Vi har ingen i London.
- Dåligt läge att inte ha någon där. - Ja.
När 25 sjömän dör för att Iran vill ge mig ett budskap...
- Vi vet inte att det var Iran. - Vi behöver en bra ambassadör i London.
- Han är ett utmärkt val. - Ursäkta?
Hal. Och ni behövde inte fråga mig.
- Vi har jobbat i olika länder. - Vi pratar inte om Hal.
Du är erfaren och skulle signalera att vi tar det på allvar.
Du skulle vara på varje begravning...
- Men jag ska till Kabul. - Vi tar hand om det.
- De skulle älska Hal. Han är bra. - Det blir inte Hal.
Han kallade utrikesministern för krigsförbrytare.
Han skickas inte någonstans.
Arbetet i London är mer ceremoniellt och du var redo att jobba hårt i Kabul.
Jag vill rädda en smula av vad vi lade 2 400 amerikanska liv på att bygga.
Det känns väsentligt.
- Billie. - Det är svårt att föreställa sig, bara.
- Det säger hon. - Presidenten ber dig...
...bli ambassadör i Storbritannien. Ditt plan väntar.
- Det är en ära och ett privilegium. - Så där ja.
De har hållit trädgårdsfester i 50 år.
Presidenten ber dig, då du är mer seriös.
- För att du är erfaren. - Han vill ha någon erfaren...
- ...som visar sig och ser ledsen ut. - Snobb.
Billie och presidenten diskuterade om jag borde se skyldig eller ledsen ut.
Människor dog. Att vara där är viktigt.
Jag är en terapihund.
- Det var nog Iran. - De är panka.
De vill hellre ha oljan tillbaka.
- Så vem? - Ryssland, Kina, IS.
Ryssland skulle inte torpedera ett brittiskt fartyg. De är för upptagna.
Det tar fokus från Östeuropa och gör presidenten upptagen i Mellanöstern.
Kan ett brittiskt fartyg ha attackerats av någon...
- ...som ogillar britterna? - Händerna svullnar.
Persiska viken brinner.
Presidenten skickar dig för att förhindra ett krig, inte för att dricka te.
Vita huset vill ha dig här.
Vi analyserar bilder från Pentagon, NSA och NGA...
- ...för att hitta den skyldiga. - Jag gissar på Iran.
Är dörren stängd?
STABSCHEF BILLIE APPIAH
- Ja. - Har du samma tjej?
Tjugofem brittiska sjömän dog just.
Fem personer vet det här. Du blir nummer sex. Hon bör inte bli sju.
- Jag säger inget. - Vi förlorar snart vicepresidenten.
Ska hon... dö?
Avgå. Något kommer ut, hon får det tufft och avgår. Kanske om ett halvår.
Så vi behöver någon annan. Jag har en del idéer.
En vill jag att du kollar upp. Säg om jag är galen.
Hennes rykte är fantastiskt, men hon är lite...
- Vad? - Jag vet inte.
- Hon behöver klippa sig. - Nej.
Jag ber dig inte vara kungamakare, bara berätta vad du tycker.
- Det blir värre när du kallar mig det. - Jag är ledsen.
- Nej. - Nej, jag ber om en tjänst...
- ...och du är jobbig. - Du är en översittare. Nej.
Du kan inte säga nej. Hon blir din nya ambassadör.
Tack.
Välkommen till London! Jag är viceambassadör Stuart Hayford.
Som ett arrangerat äktenskap.
- Gwen Hempill från utrikesministeriet. - Trevligt!
Jag beklagar djupt. Fruktansvärt.
Ambassadör Wyler, det är en ära.
Kalla mig Hal. En ambassadör räcker.
- Har siffran förändrats? - Tjugoåtta döda. Sökandet pågår.
Jösses!
Det här är Frances Munning, residenschefen.
- Välkommen till Winfield House. - Tack!
Hej, allihop!
- Och till er, ambassadör Wyler. - Hal. En ambassadör räcker.
Kanske mr Wyler. Var snälla och följ efter mig.
Ska vi göra det här varje gång?
Huset köptes av Barbara Hutton kort innan hon gifte sig med Cary Grant.
En stor bit mark mitt i stan.
Ms Hutton flyttade hit med sin son kort efter Lindbergh-barnets kidnappning.
Regent's Park hade betryggande omkrets.
I London har bara Buckingham Palace större trädgård än Winfield.
För Guds skull!
Vicepresidenten saknades från mötet i Vita huset i går.
Hennes personal skyller på schemat,
men frustrationen bland hennes supportrar ökar...
Presidenten vill ha henne på samtalet med premiärministern.
Det var som fan!
Inte illa. Ambassadör Vayle satt inte med på dem.
Är allt bra?
Jag gav dem rundturen. Hon kollade lakanen i Adams-sviten.
- Okej. - För att se om de var på sängen.
Var de det?
Ja.
Efter samtalet åker ni till utrikes- ministeriet och visar era kreditiv.
Är USA:s utrikesminister med på samtalet?
- Ja. - Ganon? Det borde han inte vara.
- Inte jag heller. - Det är han inte.
- På eftermiddagen besöker ni Greenwich. - För att hedra de stupade sjömännen.
- Fint. - Och i slutet på dagen...
...har vi ett genrep för officiell presentation av kreditiv.
- Varför två gånger? - Ni kan inte jobba...
...förrän ni ger en kopia till utrikes- departementet och sedan Buckingham Palace.
Vi kör ett genrep. Att ta sig in och ut ur vagnen har orsakat problem.
- Vagnen? - Mrs Vayles kjol sprack.
- Sedan hästarna... - Inga problem.
- Packade ni en teklänning? - Nej.
- Pippa! - Vi har en stylist.
- Hon kommer hit. Ni får en hög hatt. - I dag? När är ceremonin?
Vi vet inte, men vi repeterar helst.
Så att ni kan fotografera? Bjuda in några reportrar?
- En. Hon är duktig. - Skjut upp det.
Var lite schyst! De behöver en bild på hemsidan.
- Till häst? - Det blir före- och efterbilder.
- Nybliven ambassadör. Som en askungesaga! - Jag är inte Askungen.
Jag är här för 30 begravningar. Bara min burka har "te-längd".
Jag har svarta dräkter och tänker inte bli klädd av någon som heter Pippa
så att en tidning kan fråga om kläder och vad jag har för råd till flickor.
Vi struntar i det.
- Toppen. - Vi ska till ambassaden.
Om ni vill sitta med på briefing?
- Visst. - Okej, Hal?
Jag tar en bensträckare.
- Han var ambassadör. Han vänjer sig. - Naturligtvis.
- Han ska inte... - Uppfattat.
- Kör fram bilarna. - Hon behöver byta om först.
- Till...? - Något... mer?
Ta ner fötterna från möblerna!
Barbara Hutton knullade Cary Grant här.
De vill ha dig på minnesstunden kl. 15.
Du styr inte mina förehavanden längre.
Jag vill inte vänta en timme för att ingen kan hitta dig.
Inte bra.
Ring Darya. Be henne sluta säga "afghanska kvinnors hälsa".
Använd ord som "illdåd" och "lemlästning".
- Vem pratar hon med? - UNHCR? Någon i Pakistan.
-"Sitta med på briefing?" - Han var bara artig.
Du måste inte säga ja.
Bad du mig inte att hjälpa dig komma upp i sadeln?
- Bättre. - Säkert? Jag kan tvätta mig.
Det behövs inte.
-Är det illa? - Tvärtom.
Herregud, sluta!
- Du är perfekt. - Fan ta dig. Är jag okej?
Vad ska du säga till premiärministern?
- Jag ska bara sitta med. - Det är motsatsen till att sitta i sadeln.
I en ny befattning är det klokt att tillbringa en vecka eller månad...
- ...med att vara tyst och lyssna. - Det gjorde jag aldrig.
Rayburn talar om NATO, du ska bli sams med britterna.
- Håll fokus. - Jag gör det inte på ditt sätt.
Gör inte fel, bara.
God morgon, ambassadören.
Välkommen till ambassaden!
Ni får se ert kontor efter samtalet med presidenten.
God morgon! Eidra Park. Välkommen till London.
CIA:s stationschef.
- Krävande dag. - För oss alla.
Här är de senaste bilderna från fartyget.
- Från? - Flygvapnets drönare.
Det här är från i går.
HMS Courageous på väg mot övningar med oss i Indiska oceanen.
De hade problem med en propeller och åkte mot en flottbas i Bahrain.
- Ingen planerade det här länge. - Nej.
- Vapenfragment? - Inte än.
Utredningen har inte tagit fart.
- De drar fortfarande upp kroppar. - Hon är här.
Presidenten och premiärministern är snart med.
President Rayburn och ambassadör Wyler...
- ...för premiärminister Trowbridge. - Jag kopplar.
- Presidenten? - Nicol. Vilken jävla skräckfilm.
Jag beklagar väggen. Den är hemskt bar.
Det hängde en Jackson Pollock där. Det lyste upp bland alla gamla mästare.
Paret Vayle tog med sig sin konst.
De lämnade en Titian i salongen som en gåva till huset.
- Generöst. - Inte sant?
Har ni och ambassadören ordnat med frakt? Något jag kan bistå med?
Av vår konst?
Kate är yrkesmänniska. Inte politiskt tillsatt.
Ronald Vayle tillsattes för att han samlade in två miljoner till presidenten.
Som de flesta amerikanska ambassadörer i Europa.
Kära nån!
Kate och jag är som de brittiska - vi har erfarenhet av krisområden.
- Inte av konst. - Jag beklagar.
Det gör oss inget.
Kan du visa mig till min chaufför?
- Ursäkta? - Till min bil.
Jag är rädd att ni inte har någon. Mrs Vayle köpte en Jaguar
och anlitade en chaufför. Hon skickade den till USA.
Jaguaren. Inte chauffören.
Ska jag ringa en taxi?
Dödssiffran är nu 32 och presidenten erbjuder sig att bomba Teheran.
- Vad sa premiärministern? - Han var artig men säkert orolig.
Jag ska försöka tona ner det.
Det kan ta ett tag att nå brittiska utrikesministern.
Den amerikanska har inte ringt.
Han vill nog prata med saudierna och Förenade Arabemiraten först.
- Har Ganon inte ringt honom än? - Nej.
- Så jag kan inte ringa honom? - Ni kan inte ringa någon.
Situationen är inte idealisk.
Här är er flygel.
Mina damer och herrar - nyutnämnda ambassadör Katherine Wyler!
- Välkommen, ma'am. - Välkommen!
- Trevligt att träffas! - Välkommen!
- Kul att ses! - Kul att ni kom!
- God morgon! Ni är många. Hej! - Välkommen till ambassaden.
Jag har ambassadör Wyler i telefon.
- Vill ni ta det på ert kontor? - Där borta.
Javisst.
- Jag kopplar er. - Tack.
Hej!
- Hur gick det? - Bra. Vad är det?
- Visst hade du en chaufför i Beirut? - Ja.
Här finns sex trädgårdsmästare och frun får ingen bil.
Vi var inte gifta i Beirut. Och jag var viceambassadör.
- Får fruarna ingen bil? - Jag svär.
Jag måste ut och låta folk veta att du är här.
Nej. Vi kan inget göra. Ganon ringer inte förrän i eftermiddag.
- Va? - Han hetsar sunnikoalitionen.
- Han är en jävla idiot. - Han är min chef.
Det borde han inte vara.
- Ringde du Darya? - Nej.
- Jag ska. - Jag borde vara i Kabul.
Ganon reparerar inte NATO, han svingar kuken runt Persiska viken.
USA har inte problem med britterna.
De har problem med Iran. Du har problem med britterna.
Ring brittiska utrikesministern.
- Ganon skulle se rött. - Varför?
Vet du hur mycket planering som ligger bakom slagordningen?
Så spännande.
Presidenten, utrikesministern, Pentagon.
- Jesus. - Var inte så nedlåtande!
Det handlar om att respektera institutionerna.
Du skyddar Ganon. Det är inget svek av demokratin.
- Titta förbi Dennisons kontor. - Jag måste sluta.
UTRIKES- OCH SAMVÄLDESMINISTERIET
Redo att binda er?
Robin ska föreviga ögonblicket om jag kan hitta vår plats...
Vi föredrar att göra det framför Britannia och Amerika
men det är problematiskt.
Afrika som en ung naken pojke, Australien i bara hatt.
God eftermiddag. Får jag hälsa?
Underbart. Utrikesminister Austin Dennison, detta är...
Ambassadör Wyler, om allt är klart.
Ja, men vi har inte fotograferat det än.
- Det är en ära. - Trevligt. - Stuart.
Trevligt.
- Får jag stjäla henne Gwen? - Naturligtvis. Vilken tur.
Davies kan fortsätta.
- Ma'am? - Jag vet.
Kallprat. Väder.
- Jag beklagar förlusten. - Vi är tacksamma att ni ger er in i leken.
Naturligtvis.
Premiärministern var rörd efter samtalet med presidenten.
Ja. Utrikesministern vill gärna tala med er.
Han vill nog bara informera sig ordentligt först.
Fartyget driver. Det är olyckligt.
-Åt vilket håll? - Mot Iran.
- Herregud. - Det är sårbart därute.
- Det får inte hetta till. - Jag informerar utrikesministern.
Jag skulle just briefa premiärministern. Kommer ni?
- Ni talades vid. -Är det en bra idé?
- Ursäkta att vi stör. - Ingen fara, vi behöver en paus.
Det eller självmord.
Ambassadör Wyler, premiärminister Nicol Trowbridge.
Välkommen! Vi hör underbara saker.
- Det är en ära. - Samma här.
Strålande av Rayburn att skicka er.
- Erfaren. Proffsig. Kvinna. - Jag är många av de sakerna.
Vet ni när vi sist hade en kvinnlig ambassadör?
- Länge sedan. -Över hundra år.
- Femtio. - Stolt tradition.
Affärsledare på semester ett år medan vi har arbete att uträtta.
- Ni och jag får nog saker gjorda. - Det hoppas jag.
Rörigt i Persiska viken, men ni blir till stor hjälp.
Vi borde hitta någonstans privat.
God eftermiddag!
- God dag, sir. - Hal Wyler. Trevligt.
- Jag är ambassadörens fru. - Jaha!
Vi är Londonpolisen, här för att beskydda er.
Vi är så tacksamma.
-Är det där er bil? - Ja, sir.
- Får jag be om skjuts? - Tyvärr. Bara för officiella ändamål.
Jag förstår.
- Ska jag boka en taxi? - Jag tar en promenad.
- Trevligt att träffas. - Ni med.
Sir!
Kära nån. Ni kör förstås på andra sidan vägen.
Presidenten skrämde upp dem. De tror att han ska bombhota Teheran.
- Då ligger de illa till. - Han vill nog bara hjälpa dem.
Britterna vill själva sätta tonen.
- Ganon kan sköta det. - De vill att jag tar det.
- Det är inte bra. - Precis vad Hal gjorde mot Ganon.
Han svepte in i Tel Aviv och fick amerikanerna att se menlösa ut.
Men ni stormade inte in. Det var utrikesministerns idé.
Var det?
Hal.
- Säkert. Er man? - Tog mig från en fotografering...
...och dumpade mig i knäet på premiärministern. Ja.
Okej. Imponerande.
Det säger du nu. Det har alltid ett pris.
- Vilket? - Det vet vi inte än.
Men det gör vi snart.
Nu ber de er att medverka. Ni måste.
Premiärministern förstår att attacken kan ha varit ett budskap till oss.
Men presidenten signalerade indignation när han talade med premiärministern.
De är oroliga att han ska tala offentligt...
- ...innan de... - Han uttryckte sitt deltagande.
Vad skulle han signalera om inte indignation?
Det som bekymrade dem var orden:
"Om det visar sig vara Iran svär jag att vi ska bomba sönder stället."
Jag är säker på att han inte sa det.
- Det är precis vad han sa. - Fick ni en utskrift?
Jag var där.
- Skickade jag inte er till Kabul? - Ingen är mer förvånad än jag själv.
Jag har inte ringt utrikesministern.
Ni har varit där i en timme och talat med premiärministern. Två gånger.
De vill ha med oss.
Men inte om vi planerar att angripa en instabil regim utan bevis.
Säg premiärministern att Rayburn bara är stor i orden.
De behöver höra det från er.
Vi har en äldre president med svagt stöd
och en ung vicepresident som gärna spränger saker i luften.
Det är mitt problem. Inte ert.
Inte om de inte får tag på er, sir. Då är det mitt.
Presidenten gör inget uttalande på en dag.
- En? - Det hjälper inte.
Det är inte inget.
Väldigt nära inget.
Raymond Braysdale, parlamentsledamot.
Ambassadör Wyler, USA.
Se på mig.
Mr Wyler är här. Känner han Meg... Titta inte.
- Känner han Meg Roylin? - Vet inte.
- Pratar han med Meg...? - Roylin.
- Problem? - Hon är en konservativ strateg...
...som låg bakom Trowbridges kampanj.
Han sparkade henne när tidningarna pekade ut henne som hjärnan.
Hon tar rasister och förvandlar dem till mysiga, barnkära killar.
Minns du vad jag sa om priset? För Dennison?
- Hej... - Rör dig inte.
- Hur gick det på utrikesministeriet? - Du vet hur det gick.
Jag kommer, men jag har någon du vill träffa.
Nej. Absolut inte.
Dålig linje. Kom.
Nu har du träffat min man.
- Hon måste härifrån. - Säkert?
Ert första mediaframträdande får inte vara med Meg Roylin.
Ursäkta oss. Tack.
Kliv åt sidan, tack.
Häråt, ma'am. Flytta på er, tack.
- Det här är mycket. - Häråt.
Hon är inte sjuk, vi försöker bara förflytta oss.
Tack, sir.
- Inte i dag. - Jag beklagar.
Jag ringer dig. Tack.
- Ert namn, tack. - Ambassadör Wyler, USA.
- Allt okej? - Det twittrades om dödshot.
Vi hade Meg Roylin på ena sidan och Daily Mail på den andra.
Det får inte bli första bilden när man googlar ambassadör Wyler.
Det står att ambassadör Wyler lämnar minnesstunden i polisbil nu.
- Det gör hon ju inte. -Är det den andra?
Den andra ambassadör Wyler.
Vi fick ett samtal tidigare. Mr Wyler lånade en bil.
Av polisen?
Pressavdelningen skickade en trevlig artikel om er på minnes... Vänta.
"Amerikanska ambassadören visar sitt deltagande i Greenwich.
Det är hans första dag på jobbet."
Stuart Hayfords kontor.
Eidra.
- Hej! - Hej!
Parlamentsledamöter åker inte till Greenwich efter er hastiga avfärd.
Det var ett missförstånd.
En snabb attackbåt. Det liknar den sort som Iran har i sin arsenal.
Skit också!
- Ja. - Varför?
- Då är det Iran. - Då är det en iransk båt.
Israeliska satelliter såg den nära Sirik.
- Som ligger...? - I Iran.
-Är det något som alla vet? - Det är en kuststad i Iran.
De tappar bort den, men tiden stämmer.
- När kom det här in? - Nyss.
- Har UD det? - Ganon?
- Säkert samtidigt som oss. - Har jag fortfarande min dag?
Britterna vill hålla presidenten tyst tills fartyget är i hamn.
- Och Vita huset sa ja? - Ganon.
I en dag. När inget pekade på Iran.
- Det är bara en båt. - På rätt plats vid rätt tidpunkt.
Dennison bör veta att jag fick en dag.
Ni måste iväg till mötet. Ert tal.
Ställ in det. Jag avskyr tal.
Kan du vänta lite?
Jobbet är till 80 procent tal.
- De bad mig sinka hennes tillstånd. - Vem?
Ganon?
Skit också.
- Det kan finnas många skäl. - Verkligen?
Nej. Han vill bli av med henne.
Skit.
- Varför ge henne en dag? - Han tänkte väl...
...hitta ett skäl, men nu har maken stulit en polisbil...
- ...och konspirerat. - Får jag låna informationsrummet?
Vad tycker du?
- Om henne? - Ja.
Jag tvivlade först, men hon övertygar.
Jag lägger karriärplanerna på is och står vid hennes sida
medan hon stärker den speciella relationen.
- Ge henne en chans. - Jag knullar dig och inte henne.
- Vad hände? - Fem personer som vet vad som händer...
- Ja. - Utrikesministern är väl en av dem?
- Nej. - Vad fan, Billie?
- Han måste inte veta. - Han sparkar henne.
- Säkert inte. - Hon hade möte med premiärministern.
- Tack vare maken - jävlar, förresten! - Han är knepig, men folk älskar honom.
Ganon tror att han styr henne.
Presidenten måste säga att han bad henne leda här.
Så blir det inte. Presidenten vill se hur hon klarar sig.
-Är hon rädd för Ganon... - Det är hon inte.
Det är sådan information jag behöver från dig.
Jaså? Eller ber du mig att förvandla henne till något?
Jag vet inte. Kanske.
- Just den klarhet jag behöver. - Jag har ingen klarhet.
Jag ägnade tre år åt en vicepresident som kan ge oss fyra år till.
Det här var inte min plan.
Hon hanterar saker. Andra kan kampanja men inte hantera något.
Du ser en möjlighet du inte kan missa.
Ja, vem tror du lärde mig det?
Nej, illdåd. Att hacka folk i småbitar.
Säger du "kvinnohälsa" tror de att du bekostar en yogastudio.
Jag måste sluta.
Ganon vill bli av med dig.
- Det gick fort. - En ursäkt kan hjälpa.
Han vill inte att Persiska viken kokar över. Jag ringer honom inte.
Det kan vara värt det.
Om en vecka har britterna satt tonen...
- ...och Ganon minns inte detta. - Ma'am...
...ni är inte här om en vecka.
Formellt är ni inte här.
Ganon kan skylla på Hal vilket inte blir särskilt svårt.
Du kallade honom Hal. Första gången.
Ursäkta.
Alla gör det när de känner honom. Du förstår visst nu.
Ja.
Det kanske är okej.
Vad betyder det?
Ni är inte överförtjust över att vara här. Det är inte Jalalabad.
Någon skjuter missiler mot fartyg i Persiska viken.
Jag orkar engagera mig för att undvika ännu ett blodbad där.
Jag frågade bara.
Vem skulle skriva artikeln?
Genrepet. Jag i klänning med en häst.
- Vogue. - Herregud.
Jag hatar den här skiten.
Vad?
Vet du vem man inte kan sparka?
Askungen.
Jag vet inte om det är samma schema. Jag tror inte att något har förändrats.
Panjee, kan du hitta Leonard?
Artikeln är inte ute förrän i morgon, men de lägger ut bilder.
Jävligt briljant! Medias älskling före soluppgången.
- Jävligt briljant. - Ja.
- Jag sa ju att du var redo. - Vi gjorde allt vi gör för dig.
Kastade in mig mitt i smeten
så att jag kan bryta löften och stöta bort mina överordnade
för ett strategiskt oviktigt möte.
Nu distraherar vi med en artikel som ska göra mig mer attraktiv för kvinnor.
Du är en snobb.
- Dra upp. - Och en kvinnohatare.
Du är premiärministerns nya bästa vän. Du ska bli känd.
Jag förtjänar en avsugning.
Jag ville inte bli känd. Ingen vill jobba med dig, så känd är du.
Hur kostade den här 1 600 dollar? Den har inte ens fickor.
Men din röv ser jättefin ut.
Vi ser bra ut.
- Jag gillar inte klänningar. - Ni fejkar spektakulärt.
Vi börjar med avslappnade foton för Vogue och sedan formella porträtt för oss.
Fler döda. Fyrtioen nu.
Ja.
Ma'am! Uma är därute.
- Uma? - Reportern.
De kan behöva mer hjälp med sökandet.
- Jag borde ringa en kille på Pentagon. - Jag ska prata med honom.
Och jag pratar med Uma. Ge mig din telefon.
Han heter Gerald Tober och sköter räddningsaktioner till hav.
Jag brukade ha ditt jobb. Det är bättre än det här.
Ma'am... Jag är ledsen för i dag.
- Ni visste det med Dennison... - Lugn.
- Hals magi är svår att motstå. - Nästa gång vet jag.
Nej. Det är som en drog. Men han är borta snart.
-Är han? - Nu ska vi se. Perfekt!
- Jag tror det. Eller hur? - Absolut.
- Vi går till ljuset. - Okej.
- Frances? - Mr Hayford.
- Varför berättade du om lakanen? - I Adams-sviten.
Ni bad om relevant information.
De sover inte i samma säng.
Jag vill inte göra ert jobb svårare, men jag vill helst undvika bilder
där jag med grubblande blick smeker min egen nacke.
Har ni ett ögonblick?
Ska mr Wyler ge sig av?
Ja.
Kommer han tillbaka?
Han ska få mig på fötter och sedan åka.
- Det är ett jobb för två. - Mrs Dursley kan planera menyn utan Hal.
- Ja, men... - Presidenten behövde mig.
När skulle jag ha tagit upp mitt dåliga äktenskap?
- Ma'am... - Kul, nu känner vi varandra.
Jag måste gå och byta skor
för Uma och Pippa tror att jag projicerar mer makt med blockklack.
Ja.
- Ni ska skilja er. - Nej, det ska vi inte.
- Vet Vita huset? - Det finns inget att veta.
Ambassadören säger att ert äktenskap är över.
- Har du varit gift? - Det här fungerar inte om hon skiljer sig.
- Hon blir inte vicepresident då. - Hon tar tillbaka mig.
Jag ringer Billie. Ni får lösa det med henne och presidenten.
Säg ingenting. Hon tar tillbaka mig.
Jag...
...gör saker som gör att hon vill lämna mig och ska sluta med det.
Ni ringde ett samtal och utrikesministern vill sparka henne.
Jag är skitjobbig, men det fungerar inte utan mig.
Okej. Berätta då. Jag vägrar att smyga.
Hon skulle gå i taket!
Hon hatar kameror, mikrofoner och folk.
Hon får magsår av att småprata med en reporter just nu.
- Vem vill ha henne som vicepresident? - Det är henne ni vill ha.
Inte Grace Penn, inte mig.
Ingen med temperament att vinna en kampanj borde styra över något.
Det är helt uppenbart - ingen som gillar makt bör ha den.
Man måste ha ett ansikte utåt också.
Det är därför vi är här. I ett land av hattar.
Hon är en groda i en gryta med vatten. Vi har ett halvår.
Vi kan höja värmen sakta, men inte säga att vi kokar henne levande.
Vilken lugnande metafor.
Billie säger att du är bra.
Jag är bra på det här, trots allt kaos. Vi kan få henne dit.
Inte om hon inte vill ha det.
- Eller er. - Visst vill hon ha mig. Hon älskar mig.
Tänk inte för mycket, då brister hjärtat.
Kliv undan, är ni snälla. Medan vi har bra ljus.
Tack.
Mot mig. Bra.
Nu går vi till vagnen, tack.
Tack, det räcker.
Hej.
- De tar på mig hela tiden. - Det hör till.
Jag kliade mig i ansiktet och drog trosorna ur röven.
- Inget läppstift. - Okej.
Du.
Du är jättefin.
Ska vi ta en tur?
Det går bra.
Titta på henne.
Som en prinsessa.
Ambassadören!
- Om ni går i dem mjuknar de nog. - Då bryter jag nog bäckenbenet.
Den är för liten, tycker ni inte?
- Den är rymlig över axlarna. - Ja.
Jonathan kan ta oss till skåpbilen och skräddaren.
-Är inte byxorna för korta? - Vi fixar det.
Hur står det till?
Tack.
- Får jag fixa slipsen? - Ja, jag knöt nog inte så bra.
Ingen fara, det är milt. Ni hämtar er snart.
Undertexter: Maria Fredriksson