Навіщо ти це робиш?
-Я нічого не зробив. -Я знаю, що не зробив.
Та зробиш, якщо ми не покращимо тебе.
Ми можемо змінити це. Можемо змінити тебе, Коноре.
Та мені потрібна твоя допомога.
Я не люблю вбивати, та я вбивав
і вб'ю знову, якщо буде треба.
Розумієш?
Тепер сідай у крісло.
ГОДИНА ДИЯВОЛА
Повідомлення з Сан-Майкл.
17-річний хлопець намагався вбити себе вночі.
Передоз.
Він зізнався вранці.
Ти був правий.
Це була помста.
Один хлопець?
Схоже на те.
Він один із їхніх дилерів. Ейден Стенер.
Стенер?
Знайоме ім'я?
Так.
Так, знайоме.
Бляха.
Ти не мусиш це робити.
Мушу.
Ти їх бачиш?
Пташок.
Вони не реальні.
Ти їх бачиш,
ти їх чуєш,
а торкнутися не можеш.
Навіть не намагайся.
Не зважай на нього.
Це Роджер.
Він не бачить тебе чи мене.
Але він моє товариство.
Правда, старий лайнюк?
Любий. Ти розумієш, правда?
Я не контролюю це
вже давно.
Чекай. Чекай-но.
Це реальне.
Стисни його.
Бачиш? Пташки зникли.
Так, мамо, час взуватися. Ходімо.
Добре вихований твій хлопець.
-Як його звати? -Айзек.
Мамо, він твій онук.
Він не плакав, коли народився, правда?
Ходімо, посадимо тебе в машину.
Де Елен?
Вона в іншій кімнаті. Хочеш попрощатися?
Ні, ні, ні, ні. Побачимося пізніше.
-Вона принесе вечерю. -Ні, ти тут не вечерятимеш.
Ти житимеш в іншому місці. Пам'ятаєш?
Що? Про що ти?
Не чую власних думок.
Ви їдете, Сильвіє?
Та запах не зник.
Хочу макарони з сиром на вечерю.
Гаразд?
-Я постараюся. -Постарайся.
Так. Ходімо, мамо. Айзеку.
Гіпнотизує, правда?
Мене раз гіпнотизували. Не спрацювало.
Не думаю, що кожен мозок піддається гіпнозу.
Що ви знаєте про психотерапію?
Нічого. Ніколи не потребував її.
Ну, це командний спорт, тож я рада, що ви тут.
Заради Айзека.
Я його не покинув, якщо ви так думаєте.
Вона мене вигнала.
Я сказав дещо, чого не мав на увазі.
А може, й мав тоді.
-Як давно ви не живете разом? -Дев'ять місяців.
Це не планувалося назавжди, та важко, коли твоя дитина…
Ну, як він.
Вона про мене говорила?
Сесії стосуються Айзека.
Ні, знаю. Знаю. Але я його батько, знаєте.
Вибачте, так, ви мусите…
У вас є лікарсько-пацієнтська конфіденційність,
чи як ви це називаєте.
Так і є.
-Вибачте. Спізнилися. -Вибачте. Спізнилися.
Усе гаразд. Ми просто знайомилися.
-Дякую, що прийшов. -Це…
ВХІДНИЙ ДЕТЕКТИВ ДІЛАН
Вибачте. Вибачте, вибачте.
Так. Думаю, сьогодні нам варто почати з такої собі гри.
Для нас чотирьох.
Що думаєш, Айзеку?
Так, погляньмо, добре?
«Втеча з Тривожного острова».
-Ти як, Айзеку? -«Лікар Ігрокролик лікує стрес».
Ніби весело.
Айзеку.
Агов, що це в тебе там?
Де ти це взяв?
Бабуся.
Воно не має бути в тебе. Це не твоє.
Віддай.
Але це не належить тобі, любий.
-Я хочу це. -Чому ти це хочеш, Айзеку?
-Поверни! -Гаразд. Не говори так.
Ти ніколи так не говориш.
Так, обійми мене. Усе гаразд.
Гаразд.
Так?
Гей!
-Так? -Привіт, Дебі.
Ти в нормі?
Мередіт знову перебігала перед машиною.
Ти жартуєш. Мередіт Ворен, сюди негайно.
Ні, вона не там. Вона…
Ти бігала перед машиною Люсі?
Не бреши.
-Коли це сталося? -Це було…
Думаю, я помилилася.
-Що? -Вибачте, вибачте.
Люсі?
Ти її бачив, так?
Раві?
Дай це детективу Ділану.
Обережно, гаряче.
Дякую.
Ти сумний.
Так. Так і є.
Я дуже сумний.
Хочеш піти пограти хвильку? Пострибати на батуті?
Нам треба поговорити з детективом.
Це я винна?
-Та ні, чому? -Я попросила знайти Ейдена Стенера.
Не треба було втручатися.
-Ти виконувала свою роботу. -Хіба?
У ніч грози…
Цей чоловік збирався вбити Ейдена Стенера.
-Ти не знаєш цього. -Я знаю, цього не сталося,
але пам'ятаю про це.
І спогад такий самий реальний, як всі інші.
Думаєш, я божевільна.
Ні, не думаю.
Думаю, що ти…
Що? Ясновидиця?
Багато хто каже, що знає майбутнє.
-Добре цим заробляють. -Ні, це не так.
Я досі бачу його тіло, яке там лежить.
Його очі втупилися в простір.
Я не знала, що міняю одне життя на інше.
Ти не міняла.
Ні обміну, ні угоди не було.
Це просто хаос.
Може, є люди, які розуміють хаос.
Ми не дали йому вбити Ейдена Стенера,
і він сказав тобі, що хтось інший помре.
Це був не хтось.
Де ти це взяв?
Айзек мені дав.
Він милий хлопчик.
Вони кажуть, я мушу взяти відпустку.
А ти що думаєш?
Що маю виконувати свою роботу.
Хай там як,
а цей чоловік убивця і викрадач дітей.
І бозна-хто ще.
Він думає, що праведний.
Чому ти так кажеш?
Я знаю його.
Я з ним не зустрічалася, не бачила його,
але я знаю його, Раві.
Гідеон Шепард.
Вітаю, Гідеоне.
ГІДЕОН ШЕПАРД
ГІДЕОН ШЕПАРД ВИКРАДЕННЯ
ГІДЕОН ШЕПАРД УБИВЦЯ
Дивна справа Гідеона Шепарда:
Дев'ятирічний хлопчик зарізав батька, а потім зник безслідно.
-Люсі? -Гідеон Шепард.
Що?
Це його ім'я.
Я прокинулася, і це спливло в моїй голові, ніби я завжди це знала.
Чекай. Ти про кого?
Чоловік, якого ми шукаємо. Його звати Гідеон Шепард.
-Раві… -Вибач.
Я не розумію.
Він справжній.
Я його знайшла.
Гідеон Шепард зник у 1967-му, у віці дев'яти років,
після того, як зарізав батька.
Чому ти думаєш, що це він?
Я не думаю, я знаю.
Я пам'ятаю.
Як пам'ятаю Слейда і Ейдена Стенера.
-Люсі. -Послухай.
Мати померла п'ять років тому у Стерлінгу,
але в нього є брат Малкольм.
Він хірург, і Фейсбук каже, що він живе у Челтнемі.
Ти знайдеш для мене його адресу?
Не можна турбувати людину через справу, якій 50 років.
Це не якась людина.
Він брат чоловіка, який викрав мого сина,
і я не питаю твого дозволу.
-То навіщо ти телефонуєш? -Дізнатися, чи ти поїдеш зі мною.
Постав якусь музику, якщо хочеш. Їхати довго.
Ми не повинні цього робити.
-Ну, тебе ніхто не кликав. -Та ні, ти покликала мене.
Ні, аж ніяк. Я дала тобі варіанти.
Я знаю, що сказав би Нік.
Вибач. Руки на кермо. Забула, що ти полісмен.
Усе нормально.
Відпущу тебе з попередженням.
Що робиш? З нареченими-курцями не одружуються.
Я нервую.
Це залежність.
Годі. Ти ж навіть не куриш.
Сьогодні у мене важливий день. Стільки стресу.
Годі, ніякого куріння.
Час одружуватися.
Ти в нормі?
Так, вибач.
Очі на дорогу, Чемберс.
Чому мене не забрала мама?
Бо вона зайнята і жахливо водить.
Я їй розкажу.
Гаразд. Тоді будеш вчитися водити сама,
бо я буду мертвим. Сконцентруйся.
Ти в кабіні, пілоте. Що перше?
-Перевірити нейтралку. -А перед цим?
З'їсти желейку.
-Навіщо? -Цукор.
Для концентрації.
Гаразд, пробуй.
Чудово. А це хто?
-Малкольм Шепард? -Це я.
Детектив Раві Ділан.
Ми б хотіли поставити кілька питань, якщо ви не проти.
Щодо чого?
Краще наодинці.
Ви малюєте?
Моя дочка.
На малюнках моєї дочки я малюю її.
Розумієте?
-Тут є де сісти? -Ні.
Можете взяти цей стілець.
Він для вас.
-Він помер, так? -Перепрошую?
Мій брат. Ви повідомите, що він помер.
Ні. Наскільки я знаю.
Тоді що?
Ви контактуєте зі своїм братом?
Не зовсім.
Як це — «не зовсім»?
Ну, я його не бачив.
Відтоді як він зник.
Та кілька років тому він почав телефонувати, лишати повідомлення,
думаю, стежив за нами.
Чому ви так кажете?
Та сама машина у кінці провулку.
Сказав поліції, та ті відповіли, що цього мало.
-Це був червоний «Нісан»? -Звідки знаєте?
Угадав. Коли ви востаннє чули його?
-На день народження. -Коли він у вас був?
Три тижні тому.
О 1:23 ночі?
Він завжди телефонує посеред ночі, бо знає, що я не відповім.
Привіт, Меле.
Не знаю, чи ти слухаєш ці повідомлення.
Я залишив їх тобі із сотню.
Не знаю, чи будуть вони наступного року.
Сподіваюся, так.
Сподіваюся, одного разу ти візьмеш слухавку і поговориш зі мною.
Скажеш, що розумієш.
Та я знаю, цього не буде.
Схоже, твоє життя склалося добре, і мені цього досить.
Тому я це зробив.
Щоб ти міг жити.
Ти був першим, кого я врятував.
Якщо ти слухаєш, то з днем народження.
Щасливих 58 років. Дбай про себе.
Мені потрібно послухати це ще раз.
Привіт.
Айзек.
Чекаю на маму.
Міс Роджерс.
Ми не можемо йти на вулицю самі.
Айзеку.
З ким ти говориш?
Чоловік в окулярах.
-Стук, стук. -Привіт.
Майк.
Тато Айзека.
Так. Вибачте.
-Я міс Роджерс. -Його мама попросила мене забрати його.
Сказала, що подзвонила секретарю.
Так? Дозвольте перевірити. Може, вони надіслали мейл.
Вибачте, за незручність, та такі правила.
Так, це… Розумію.
Ось. Усе є. Майк.
-Вибачте, назвіть своє прізвище. -Стівенс.
Так і є. Вибачте за це. Маю переконатися.
Без проблем.
Айзека вранці привезе мама?
Нам треба поговорити.
Поговоріть зі мною, якщо це про нього.
Так і є.
Нічого страшного. Він просто більше зависає.
Знаю, це очікувано після того, що сталося, але…
Це…
Він вас лякає, так?
Ні, боже, ні. Я так не казала.
Ні, але він розмовляє.
-З людьми, яких тут немає. -Так, він так і робить.
У мами Люсі шизофренія, а це про щось говорить.
Але це не пояснює, чому він не відчуває болю.
Знаєте, він обпік собі руку.
Очевидно, дитину не можна називати психопатом. Я про це читав.
Нейрорізноманітність важко діагностувати в юному віці.
Нейрорізноманітність?
Ну, ми маємо подивитися, що станеться, коли він підросте, так?
-Він може здивувати вас. -Або вбити уві сні.
Вибачте. Це поганий жарт.
Приємно було познайомитися.
Так. Так, мені теж.
Можеш надіслати мені запис?
Ніяк не можу.
-Це доказ. -Ти серйозно?
-У мене й так будуть проблеми. -Можна прослухати ще раз?
Привіт, Меле.
Не знаю, чи ти слухаєш ці повідомлення.
Я залишив їх тобі із сотню.
-Сподіваюся, одного разу ти візьмеш… -Стоп, стоп.
Назад.
-Привіт, Меле. -Що це?
Це поїзд неподалік.
…слухаєш ці повідомлення. Я залишив їх тобі із сотню.
Сподіваюся, одного разу ти візьмеш слухавку…
-Можливо. -Ні, я жила біля колій.
Повір, я знаю цей звук.
Він живе біля колій. Це не дуже звужує список місць.
Ні, поїзди не скрізь сигналять.
Тунелі, переїзди.
Якщо ми вважаємо, що він досі тут,
скажімо, у радіусі 150 кілометрів.
Небагато поїздів проїздять у цих пунктах о 1:23 ночі.
Плюс-мінус кілька хвилин.
Варто спробувати.
Нам потрібна залізнична мапа і розклад поїздів.
Хороша робота, детективе Чемберс.
Вибач.
Усе гаразд.
-Я надішлю тобі запис. -Чудово.
Привіт?
Привіт.
Розважаєтеся?
Так. Тепер знаєш все про футбол, правда, друже?
Привіт.
Обійми маму.
-Де ти була? -Згубила лік часу. Вибач.
Так? І де саме згубила лік часу?
Просто виконувала доручення.
-А це має значення? -Ні.
То що, це секрет?
Це не секрет. Я не хочу казати тобі.
-Хіба тоді це не секрет? -Айзек вечеряв?
Так, так.
Хлопчина поїв як король. Макарони з сосисками.
Як ми раніше готували.
Ще трохи лишилося, якщо ти хочеш.
Так. А потім я дав йому трохи морозива.
Це ж нічого?
У нас немає морозива.
Я купив полуничного морозива. Це ж його улюблене, правильно?
Що?
-Я була в Челтнемі. -Челтнемі?
З Раві… Детективом Діланом. Ми…
Ми працюємо разом над однією справою.
Ти працюєш над справою з поліцією?
Чоловіка, який викрав Айзека, звати Гідеон Шепард.
Ми говорили з його братом.
Перепрошую, що?
-Він дав нам слід. -Слід?
Люсі, цей чоловік… Він серійний убивця.
Про що ти думаєш?
Думаю, що маю це закінчити.
-Це має скінчитися. -Це скінчилося.
Наш син повернувся.
Він у безпеці.
Має значення тільки це.
Що?
Нічого.
Просто скажи, від чого тобі стане краще.
Я зроблю все, що ти захочеш.
Хочеш, щоб я полював на нього на вулицях? То я можу.
Маю пневматичну рушницю в гаражі.
Я просто хочу, щоб усе було нормально знову, Майку.
Можеш зробити це? Повернути в норму?
Ти ненормальна, Люсі Стівенс.
Тому я й кохаю тебе.
Та якщо це те, чого ти хочеш, я спробую.
Чудово.
То де макарони з сосисками?
Якщо мама спитає, скажи, що я дав тобі морозиво, добре?
-Добре. -Молодець.
Ще раз поясни.
-Слухай, я знаю, як це звучить… -Ще раз поясни.
-Я хочу, щоб ти сам себе почув. -Логіка нормальна.
У найкращому разі,
це чоловік, який убив Фішера і Слейда.
Це чоловік, який викрав Айзека і Джону,
і багатьох інших дітей.
У гіршому разі, це не він,
та ти піймаєш убивцю, який уникав арешту протягом 50 років.
Це джекпот.
Гаразд.
-Гаразд що? -Передам в особливо тяжкі.
-І це загубиться в паперах. -Позначу як термінове.
Та ти маєш забратися звідси.
-Нік би не хотів, щоб ти це робив. -Пішов ти.
Вибач.
Хрясни дверима, коли виходитимеш, якщо стане легше.
-Привіт. -Думаю, я його знайшов.
Біля Мелвуда є занедбаний ремонтний майданчик.
Підходить до часу повідомлення.
Ти була права.
Що зараз?
Бос сказав, що передасть це в особливо тяжкі.
Що це значить?
Що ми діємо самі.
Ти щось зробиш.
Він убиває людей, Люсі. Він убиває людей, а я знаю, де він.
І можу спинити.
Ні, ти не можеш.
Він тобі зашкодить.
Він уже зашкодив людям.
І хто діятиме, якщо не я.
-Раві? -Я буду на зв'язку.
Раві, прошу…
Ну, ну ну, прошу.
-Ти в нормі? -Це така дурня.
Чому я нервую?
Я маю увійти, сказати щось, поцілувати його,
-а потім вийти. -Саме так.
То що може піти не так?
Можеш пукнути.
Моя тітка пукала біля вівтаря. І всі це згадують.
Дякую, Ріє.
Точно хочеш за нього заміж? Він же пісяв у ліжко до 8 років.
Ти казала.
Він любить «Красуню і Чудовисько», хоча каже про «Славних хлопців».
-Лиши це для промови. -На твій похорон?
Офіційно, я вважаю, що ти припускаєшся помилки.
Дякую, люба.
-Люблю тебе. -Гидота.
Гаразд.
ЗМІНИ МОЗОК З АВЕРСІЙНОЮ ТЕРАПІЄЮ
Вимкніть, будь ласка.
Як тебе звати?
-Конор. -А далі?
Конор Ларсон.
Як давно ти тут, Коноре Ларсон?
Я не знаю.
Маємо йти. Прошу, швидше.
Тікай так далеко звідси, як можеш.
Ну ж бо. Зараз!
Ти тут, Ділане?
Я не мав його вбивати.
План був не такий.
Та й ти не мав приходити.
Я брав участь у цій бійці.
Ти не виграєш.
Ділане, послухай.
Я не дам тобі зупинити мене, та лишу живим.
Просто лежи.
Лежи!
Облиш мене!
Мені шкода.
Швидка.
-Це гаряче, гаряче. -Ти в нормі?
Це гаряче. Не торкайся.
Бо стояло в духовці вісім годин.
Бо тобі потрібні нові рукавички.
Нам потрібні рукавички.
-Допомогти? -Ні. Ні, лишайся там.
Я впораюся.
-Алло. -Що робиш сьогодні увечері?
Майк готує вечерю.
А що?
Він досі не хоче адвоката.
Сказав щось?
Нічого.
Три дні — й ані слова.
Ти досі в лікарні?
Випустили за хорошу поведінку.
Я з ним бачився.
Він сказав, що пояснить все.
Але не мені і не моїм колегам.
Сказав, що хоче говорити тільки з Люсі Чемберс.
Люсі?
Так.
Як швидко ти з'їси вечерю?
Збираєшся сісти?
-Що смішного? -Нічого. Вибач, нічого.
Ти вже була в цій кімнаті?
Ні.
Але почуваєшся, ніби була.
Чого б це?
Дежавю.
Кажуть, це ніби коротке замикання у мозку.
Відчуття моменту програється у центрі пам'яті мозку.
І тобі здається, що ти переживав усе це раніше.
Боже.
Що ти, в біса, хочеш?
Ти мав би слухати. Хотів би, щоб ти слухав.
Я міг спинити хаос.
Та зараз ти звинувачуєш мене.
Звинувачуєш, бо це простіше, ніж звинувачувати себе.
-Звинувачувати себе за що? -Те, що сталося.
Після грози.
Я не знав твого колегу, прочитав некролог.
Він був хорошою людиною.
Я не намагаюся підбурити.
Усі ми про когось дбаємо.
Про кого ти дбаєш?
Може, про свого брата?
Ми говорили з твоїм братом. Теж ніби хороша людина.
Тож цікаво, чому ти скінчив так.
Таке ж виховання, ті ж самі мама й тато.
Ти лишав повідомлення брату.
Він з цим не пов'язаний.
Ви його не чіпатимете, ясно? Не чіпатимете.
Ти через Малкольма вбив свого батька?
Я вбив свого батька через свого батька.
Він шкодив тобі чи брату?
-Ви й гадки не маєте. -Він був жорстокий?
Чому ти його вбив?
Бо спочатку він убив мене.
Що ти сказав?
Гаразд. Може, ви захочете це записати.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Креативний директор Марія Цехмейструк